Справа № 643/1429/25
Провадження № 2/643/2209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в особі свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №1961648 від 09.04.2021 у сумі 42 350,00 грн.

14.04.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України оскільки відсутній предмет спору та просить повернути сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. Зазначає, що відповідачем сплачено заборгованість в сумі 30 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1.116630829.1 від 10.04.2025.

У судове засідання представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явилася, причини неявки не повідомили, направив заяву про розгляд справи за відсутності.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду 30.01.2025.

Ухвалою судді від 04.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

14.04.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України оскільки відсутній предмет спору. До заяви додається платіжна інструкція № 1.116630829.1 від 10.04.2025 на суму 30 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року по справі №686/20582/19 визначено таке.

За змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Отже, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Керуючись ст. 255, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Гедзь О. В. про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Тимош