Справа № 504/1395/25
Номер провадження 2/504/2335/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач звернулася до суду з заявою до відповідача, в якій просила встановити факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст.125 Конституції України).

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ч.1 ст.1 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, Суд наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут, який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (ст.27 ЦПК України), альтернативна (ст.28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (ст.29 ЦПК України) та виключна (ст.30 ЦПК України).

Позови про визначення місця проживання дитини не віднесені до категорії справ, територіальна підсудність яких може визначатись за вибором позивача (ст.28 ЦПК України), а також до справ виключної підсудності (ст.30 ЦПК України).

Отже, у даному випадку підсудність справи має визначатись згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертаючись до Комінтернівського районного суду Одеської області зазначила, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 8 ст.187 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вищевказаних положень законодавства, судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №1270861 від 08.04.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що позов пред`явлено до фізичної особи місце проживання якої, розташоване за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Комінтернівського районного суду Одеської області, справа підлягає передачі на розгляд Тульчинського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: 23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Перемоги, 16.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Не дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1ст.378 ЦПК України).

Враховуючи викладене та з метою повного та об`єктивного розгляду справи належним судом, суддя вважає доцільним передати зазначену справу на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст.27,31,32,187,354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Матеріали цивільної справи №504/1395/25 (провадження №2/504/2335/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - передати за територіальною юрисдикцією до Тульчинського районного суду Вінницької області (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Перемоги, 16).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Литвинюк А. В.