Справа № 450/1479/25 Провадження № 2/450/1422/25
УХВАЛА

про забезпечення позовної заяви

14 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білобородченко Марія Володимирівна про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білобородченко Марія Володимирівна до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леон Марія Василівна, ОСОБА_3 правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним та визнання укладеним договір купівлі продажу, переведення прав та обов`язків покупця, скасування права власності за відповідачем та проведення реєстрації права власності за позивачем, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з даним позовом про визнання договору дарування удаваним та визнання укладеним договір купівлі продажу, переведення прав та обов`язків покупця, скасування права власності за відповідачем та проведення реєстрації права власності за позивачем.

09.04.2025 подано заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер: :02:002:0433 та забороною суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер: :02:002:0433.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач покликається на те, що з відповідачкою у справі позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Одночасно із вищезазначеним позовом позивачем також подано позов про розірвання шлюбу із відповідачкою. Однак, подружні відносини з відповідачкою розпочались ще у 2001 році. На той час позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 - третя особа у справі. У 2005 році у позивача з відповідачкою народилась донька ОСОБА_7 . І у зв`язку із тим, що у них з відповідачкою утворилась на той час міцна сім`я позивач відповідно розлучився із ОСОБА_6 18.04.2006, а згодом у 2010 році уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 . Під час спільного проживання з відповідачкою ОСОБА_2 , позивач вирішив придбати власний будинок із земельною ділянкою. Проте, як вище зазначалось він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 - третя особа у справі, яка на той час не знала, що він планує із нею розлучитись бо фактично створив нову сім`ю. Від так, позивач попросив відповідачку у справі ОСОБА_2 , що б вони придбали спірний будинок та земельну ділянку на її ім`я, бо інакше за законом придбаний будинок та земельна ділянка буде майном подружжя між позивачем та ОСОБА_6 - третьою особою. Позивач особисто домовлявся із ОСОБА_4 - власником (на той час) спірного будинку із землею про купівлю-продаж спірного будинку за ціною 33 000 доларів США, які він мав перерахувати на рахунок продавця ОСОБА_4 . На 26 лютого 2003 року було призначено зустріч у нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу. Проте, в нотаріуса їм було роз`яснено оплату яка здійснюється при укладенні договору купівлі-продажу і при укладенні договору Дарування. І вони спільно вирішили укласти Договір Дарування, оскільки це було значно дешевше. Після підписання усіх необхідних документів позивач та ОСОБА_4 поїхали до Електрон Банку, де позивач здійснив оплату за купівлю спірного будинку, шляхом перерахування коштів в сумі 33 000 доларів США на рахунок ОСОБА_4 . Протягом двох років позивач здійснював, реконструкцію і ремонт спірного будинку, зробив ландшафтний дизайн прибудинкової території. Закінчив усі будівельні та оздоблювальні роботи я в 2005 році. Відповідачка у справі ОСОБА_2 з часу укладення оспорюваного Договору і до березня 2025 року, не заперечувала той факт, що саме позивач придбав спірний житловий будинок із земельною ділянкою, та зрештою про це було відомо усім їхнім знайомим, а також майстрам які проводили реконструкцію і ремонт спірного будинку, саме позивач здійснював оплату за усі будівельні роботи, також ним проводилась оплата комунальних послуг та обов`язкових платежів. Однак, у березні 2025 року в приватній переписці відповідачка повідомила позивача про те, що оскільки спірний будинок з земельною ділянкою зареєстровані на неї за договором Дарування, то відповідно вона є єдиним власником цього майна і має намір його відчужити. Зважаючи на вищезазначене, та на намір відповідачки відчужити майно, що є предметом судового розгляду, вважає за необхідне звернутись до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, а також, поновлення порушених та оспорюваних моїх прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.04.2025 року відрито провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 та ч.2 ст.247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

При цьому, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом, визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Зокрема згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

До Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білобородченко Марія Володимирівна до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леон Марія Василівна, ОСОБА_3 правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним та визнання укладеним договір купівлі продажу, переведення прав та обов`язків покупця, скасування права власності за відповідачем та проведення реєстрації права власності за позивачем.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо майнових прав на спірне майно, суд приходить до переконання, що необхідно вжити заходи забезпечення позову для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім цього, запропонований позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися майновими права.

Наведене дає також підстави для висновку про те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".

Таким чином, беручи до уваги предмет спірних правовідносин, суд приходить до переконання про те, що накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:002:0433, як захід забезпечення позову та охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, є цілком виправданий.

Таким чином з врахування наведеного, приходять до висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, підлягає до частково задоволення.

Необхідності для заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер: :02:002:0433, немає необхідності, оскільки згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону наявність зареєстрованих обтяжень, зокрема, судового арешту, є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

При цьому, суд враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не вплине на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Крім цього, у разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білобородченко Марія Володимирівна про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білобородченко Марія Володимирівна до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леон Марія Василівна, ОСОБА_3 правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , правонаступник (спадкоємець) ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним та визнання укладеним договір купівлі продажу, переведення прав та обов`язків покупця, скасування права власності за відповідачем та проведення реєстрації права власності за позивачем, - задоволити частково.

Вжити заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, та накласти арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:002:0433.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувачів та боржника:

- Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

- Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

СуддяД. А. Кукса