Справа №303/1488/25
2-о/303/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

присяжних Гегедош О.Л.

Барабашов О.М.

за участю секретаря судових засідань Галамба Ю.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Кузма Н.П.

представника заінтересованої особи Стасів Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою в режимі відеоконференції по справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Представника заявника ОСОБА_1 28.02.2025 року звернулася до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна.

Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого (медична документація форма №027/о, затверджено наказом МОЗ України 14 лютого 2012 року №110) від 22.02.2022 р., хворого ОСОБА_3 , 28.04.1945 р., виданої КНП «Мукачівська центральна районна лікарня» має наступні діагнози: спастична геміплегія виражений лівобічний геміпарез (080.02); наслідки інфаркту мозку стан після перенесеного ішемічного інсульту в басейні правої СМА (05.02.2022 р.), з вираженим лівобічним геміпарезом, вираженими статико-координаторними розладами, вираженою дизартрією, вираженим астено-депресивним компонентом (169.3); атеросклеротична хвороба серця не уточнених судин ІХС. Кардіосклероз атеросклеротичний. ГХ III ст, 2 ст. ризик 4. СН ІІА (125.10). Лікувальні і трудові рекомендації: диспансерний нагляд у невролога РП, лікування у сімейного лікаря.

Згідно первинного огляду невролога від 09.01.2024 року, ОСОБА_5 , має скарги на часті головні болі, виражене головокружіння, хиткість при ході, утруднену вимову, зниження концентрації, виражену слабкість у лівих кінцівках. В анамнезі перенесено повторні ГПМК: В/мозковий крововилив в правій гемісфері мозочку (червень, 2009 р.), ішемічний інсульт в системі правої СМА (лютий, 2022 р.). Неодноразово проходив курси лікування та реабілітації як стаціонарно так і амбулаторно. Постійно приймає антигіпертензивні препарати, нейропротектори, метаболітики.

Відповідно до виписки 40933 від 23.01.2025 року КНП Медичний центр «Сім`я» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має скарги на загальну слабкість, серцебиття, порушення мови, неможливість висловитися, погіршення пам`яті, уваги, концентрації, слабкість у лівих кінцівках, обмеження рухів, самостійно не пересувається, пересувається за допомогою ходунків, потребує допомоги, щоб піднятися з ліжка, їжу самостійно приготувати не може, їсть самостійно, знаходиться в підгузках. постійно потребує догляду. Загальний стан - незадовільний; свідомість - дещо загальмований; психічний стан - дезореєнтований у просторі, часі, контакт затруднений; сон - безсоння; відчуття тривоги; поведінка не відповідає ситуації.

Відповідно до висновку КНП Медичний центр «Сім`я» №12 від 16.01.2025 р. (Форма №080-4/о) про наявність порушення функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_3 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2025 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних.

21.03.2025 року від представника заінтересованої особи виконавчого комітету Мукачівської міської ради надійшли письмові пояснення на дану заяву, в яких просили відмовити в задоволенні заяви про визнання особи недієздатною з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

У своїй заяві ОСОБА_2 вказує на те, що є сином ОСОБА_3 , який має важкі неврологічні розлади після інсульту, що призводить до слабкості, порушень мови та рухливості.

Проте, жодних доказів, що свідчать про внутрішній, психічний стан особи та/або доказів того, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, заявником не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, та вказала, що внаслідок тривалого погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 стан його погіршився, не зданий усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про призначення судово психіатричної експертизи та визнання особи недієздатною так як подані заявником докази не підтверджують наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі, не доводить і те, що ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними.

Представник заінтересованої особи Кузма Н.П. підтримала заяву та клопотання про призначення експертизи.

Заінтересована особа ОСОБА_4 підтримала заяву, та вказала, що має третю групу інвалідності та фізично не може піклуватися за ОСОБА_3 .

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється батьком заявника ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого (медична документація форма №027/о, затверджено наказом МОЗ України 14 лютого 2012 року №110) від 22.02.2022 р., хворого ОСОБА_3 , 28.04.1945 р., виданої КНП «Мукачівська центральна районна лікарня» має наступні діагнози: спастична геміплегія виражений лівобічний геміпарез (080.02); наслідки інфаркту мозку стан після перенесеного ішемічного інсульту в басейні правої СМА (05.02.2022 р.), з вираженим лівобічним геміпарезом, вираженими статико-координаторними розладами, вираженою дизартрією, вираженим астено-депресивним компонентом (169.3); атеросклеротична хвороба серця не уточнених судин ІХС. Кардіосклероз атеросклеротичний. ГХ III ст, 2 ст. ризик 4. СН ІІА (125.10). Лікувальні і трудові рекомендації: диспансерний нагляд у невролога РП, лікування у сімейного лікаря.

Згідно первинного огляду невролога від 09.01.2024 року, ОСОБА_5 , має скарги на часті головні болі, виражене головокружіння, хиткість при ході, утруднену вимову, зниження концентрації, виражену слабкість у лівих кінцівках. В анамнезі перенесено повторні ГПМК: В/мозковий крововилив в правій гемісфері мозочку (червень, 2009 р.), ішемічний інсульт в системі правої СМА (лютий, 2022 р.). Неодноразово проходив курси лікування та реабілітації як стаціонарно так і амбулаторно. Постійно приймає антигіпертензивні препарати, нейропротектори, метаболітики.

Представник заявника вказує, що ОСОБА_3 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від-26.05.1999 р., опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Зміст зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання мають вирішуватися в одному провадженні.

Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність.

Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність.

Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте, висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-384цс16 зроблено висновок, що "за положеннями частини першої статті 39ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною.

Частиною другою статті 39ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи на підтвердження чого надає висновок КНП Медичний центр «Сім`я» №12 від 16.01.2025 р. (Форма №080-4/о)

Наданий висновок спеціаліста не підтверджує наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі; не доводить і те, що громадянин ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними.

Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Виходячи з вищенаведеного, матеріали справи не дають жодних підстав для встановлення тієї обставини, що ОСОБА_3 хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що є підставою для визнання особи недієздатною.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання особи недієздатною та призначення судово психіатричної експертизи та визнання особи недієздатною.

Виходячи з наведеного, ст.ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 про призначення судово психіатричної експертизи ОСОБА_3 у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна - відмовити.

Судові витрати слід покласти на заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2025 року.

Головуючий В.О.Монич

Присяжні: О.Л. Гегедош

О.М. Барабашов

.