Справа № 127/1970/25
Провадження № 2/127/289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-10577512 від 14.12.2023 у розмірі 28650,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що 14.12.2023 між ТОВ "Качай Гроші" та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-10577512, згідно умов якого кредит надається в національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000,00 грн, позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений договір факторингу №22-01/2024. Відповідно до реєстру боржників до цього договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023 на загальну суму 11250,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» відступило права вимоги ТОВ «ФК «Ейс» на підставі договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС. Відповідно до реєстру боржників до цього договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 28650,00 грн, з яких: 5250,00 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 23400,00 грн - сума заборгованість за відсотками. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за Договором кредитної лінії №00-10577512 від 14.12.2023 у розмірі 28650,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано в АТ "ПриватБанк" інформацію в підтвердження отримання відповідачем платіжної картки та виписки про рух коштів по рахунку.

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання 330). Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 14.12.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-10577512 на умовах повернення кредиту в кінці його строку, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 5000 гривень строком на 240 днів до 10 серпня 2024 року (включно) зі сплатою процентів за користування кредитом.

Згідно з пунктом 1.4 договору тип процентної ставки - фіксований. За змістом пунктів 1.4.1, 1.4.2 договору стандартна процентна ставка становить 3% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, знижена процентна ставка - 1,5%.

Відповідно до пункту 2.8 договору, кредит у сумі 5000 гривень підлягає перерахунку на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5% від суми Кредиту, що складає 250 гривень. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту.

Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення Договору становить 2173,67%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 41250.00 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 39000.00 грн (п. 1.6-1.8.1 договору).

Договір кредитної лінії від 14.12.2023 №00-10577512, графік платежів підписано сторонами в електронній формі, зокрема позичальником ОСОБА_1 - одноразовим ідентифікатором НОМЕР_6 (а.с. 52-56). Паспорт споживчого кредиту (а.с. 62-63) також підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - НОМЕР_7.

З наданих позивачем документів слідує, що Договір кредитної лінії від 14.12.2023 №00-10577512 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_7, отриманим позичальником в sms-повідомленні на номер телефону НОМЕР_2 , який вказаний при його ідентифікації, сформованому на сайті кредитора https://kachay.com.ua/.

Суд зазначає, що оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.

Таким чином, суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між сторонами. Доказів протилежного відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

ТОВ «Качай Гроші» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі 5000,00 грн, про що свідчить інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» від 09.09.2024 №204/09.

З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.02.2025, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , фінансовий номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_4 ; зарахування грошового переказу на суму 5000,00 грн 14.12.2023 також підтверджується наданою банком випискою по рахунку (а.с. 88).

Проте відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору, як вбачається із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023, укладеного із ОСОБА_1 , станом на 16.08.2024 загальна сума заборгованості становить 28650 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 23400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 250,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 75).

22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, ТОВ «Макс Кредит» (фактор) зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Качай Гроші» (клієнту) суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 9-13).

У свою чергу, 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, ТОВ «Макс Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Качай Гроші» право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Качай Гроші» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «Макс Кредит» суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 21-25).

Перехід від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» заборгованості до боржників відбувається у дату відступлення права вимоги - день у який сторони склали та підписали акт прийому передачі реєстру боржників (п. 1, 2.5 Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024).

В той же день сторонами договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі Реєстру боржників.

Аналогічні положення містять й договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, укладений 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», сторонами вказаного договору в той же день також підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права вимоги до відповідача вимоги за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023 на загальну суму 28650,00 грн, з яких: 5250,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 23400,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19).

Договори факторингу є правомірним, тобто такими, що породжують, змінюють, припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. змінює

Доказів про неправомірність вказаних договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Отже до позивача перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами.

Доказів належного виконання зобов`язань відповідачем суду не надано.

Як вбачається із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023, укладеного із ОСОБА_1 , станом на 16.08.2024 загальна сума заборгованості становить 28650 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 23400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 250,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 75).

При цьому відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023 у сумі 28650 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту - 5250,00 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту.

Визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, взявши до уваги умови кредитного договору, суд звертає увагу, що визначена позивачем сума заборгованості по кредиту перевищує суму кредиту визначену умовами договору, підтвердження щодо зміни умов договору відсутні. При цьому слід зауважити, що сума кредиту та комісія мають різну правову природу, їх об`єднання в одному розрахунку є неприпустимим, оскільки в своєму позові позивач заявляє до стягнення заборгованості по сумі кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами.

Наведене вказує на необґрунтованість розрахунку і недоведеність суми заборгованості за кредитом у розмірі 5250,00 грн, яку збільшено позивачем за рахунок комісії у розмірі 250,00 грн.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту, своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а тому дійшов висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023 у сумі 28400 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 23400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відтак позов підлягає до задоволення частково.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2401,26 грн судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, як зазначалося вище, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна позиція висловлена у постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористався допомогою адвоката, про що свідчить наступне.

22.11.2024 між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським Бюро «Тараненко та партнери» укладено договір №2211/Е про надання правової допомоги

При цьому, 22.11.2024 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 відповідно до якої адвокатським бюро прийнято зобов`язання щодо надання юридичної допомоги - представництва клієнта у суді по справах за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі стосовно ОСОБА_1 . За змістом цієї угоди сторонами погоджено, що вартість наданих юридичних послуг визначається відповідно до умов основного договору.

Згідно акту прийому передачі наданих послуг від 22.11.2024, складеного відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №2211/Е від 22.11.2024, , виконаних АБ «Тараненко та партнери» в рамках справи за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10577512 від 14.12.2023, сторонами підтверджено надання Адвокатським Бюро та прийняття клієнтом правничої (правової) допомоги загальною вартістю 7000,00 грн.

Суд вважає, що вказані витрати позивачки на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним предмету спору, про їх не співмірність відповідач не заявляла, а тому підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, належне підтвердження позивачем понесених ним судових витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 6938,92 грн витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10577512 від 14.12.2023 у розмірі 28400,00 грн (двадцять вісім тисяч чотириста гривень), з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 23400,00 грн - заборгованість за процентами.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2401,26 грн (дві тисячі чотириста одна гривня двадцять шість копійок) судового збору та 6938,92 грн (шість тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень дев`яносто дві копійки) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна