Справа № 203/7306/24
Провадження № 2/201/1450/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2025 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сідельника Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року цивільну справу за позовною заявою АТ «КБ «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано для розгляду за територіальною юрисдикцією до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 подано до АТ «КБ «ГЛОБУС» заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС».

У заяві-анкеті погоджено умови кредитування та графік платежів, сума кредиту 48 554,58 грн. строком на 24 місяці з 16.02.2022 р. по 15.02.2024 р., пільговий період 8 місяців з 16.02.2022 р. по 16.10.2022 р., з комісією з управління кредитом 3% міс., відсотковою ставкою 0,00001% річних та реальною відсотковою ставкою 54,48615% річних.

З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов`язання в наслідок чого виникла заборгованість у сумі 64 860,82 грн, з яких 41 554,58 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 23 306,24 грн. прострочена заборгованість по відсотках (комісіям).

Таким чином, позивач, посилаючись на умови договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитом в розмірі 64 860,82 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 20 січня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 73).

Представник позивача АТ КБ «ГЛОБУС» надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с. 90).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету №41757930 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» (а.с. 36-37).

16 лютого 2022 року відповідачем також було підписано паспорт споживного кредиту (а.с.38).

У заяві-анкеті погоджено умови кредитування та графік платежів, сума кредиту 48 554,58 грн. строком на 24 місяці з 16.02.2022 р. по 15.02.2024 р., пільговий період 8 місяців з 16.02.2022 р. по 16.10.2022 р., з комісією з управління кредитом 3% міс., відсотковою ставкою 0,00001% річних та реальною відсотковою ставкою 54,48615% річних, загальна вартість кредиту 71 860,82 грн.

Згідно з умовами договору, банк зобов`язується надавати клієнту послуги та/або комплекс послуг визначених цим договором та тарифами, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених договором (Заявою-Анкетою на приєднання до Договору) і Тарифами та виконувати інші зобов`язання відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Акцептуванням Клієнтом Публічної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання банківських послуг. (п.1.2 Договору)

Повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом, комісій та інших платежі здійснюється за ануїтетною (рівними платежами) схемою. Схема повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, комісій та інших платежів зазначені в Заяві - Анкеті на приєднання до Договору. Строк/терміни повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, комісій та інших платежів з зазначенням розміру щомісячного платежу встановлюються графіком платежів. (п.2.1.14 Додатку 1 до Договору)

Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний, у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 2 994,21 грн.

Оскільки, відповідач не здійснював погашення (повернення) грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору, ним порушено умови Договору.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом 01 листопада 2024 року складає 64 860,82 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 41 554,58 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 23 306,24 грн.(а.с.53-57).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, згідно із ч. 3 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний та погодився із умовами надання банківських послуг, зокрема, це підтверджується тим, що боржник користувався наданими банком коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 648 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Встановлено, що відповідач зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01 листопада 2024 року складає 64 860,82 грн., яка складається з наступного: 41 554,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23 306,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оскільки ОСОБА_1 станом 01 листопада 2024 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 64 860,82 грн. , з яких: 41 554,58 грн. - заборгованість з тілом кредиту; 23 306,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд дійшов висновку про її стягнення на користь банку.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Звертаючись із позовною заявою, АТ «КБ «ГЛОБУС» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., надавши при цьому договір про надання правової допомоги №010224 від 01 лютого 2024 року (а.с.48), акт №41757930 прийому-передачі послуг за Договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01 лютого 2024 року (а.с.51), платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №11906 щодо перерахування на користь ФОП ОСОБА_2 коштів у сумі 6 000 грн. за професійну правничу допомогу за договором №010224 від 01 лютого 2024 року (а.с.52).

Між тим, суд зауважує, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 6 000 грн. є не обґрунтованим та завищеним.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання яких адвокат би витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до платіжної інструкції від 28 листопада 2024 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 3 028 грн., які, з урахуванням задоволення позову, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» (а.с.62).

На підставі викладеного, керуючись ст. 202, 207, 525, 625, 1046, 1047, 1049, 1054 ЦК України, ст. 13, 76-78, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ГЛОБУС» заборгованість за кредитним договором № 41757930 від 16 лютого 2022 року станом на 01 листопада 2024 року у розмірі 64 860,82 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 41 554,58 грн., за простроченими відсотками 23 306,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ГЛОБУС» у рахунок повернення судових витрат судовий збір у розмірі 3 028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС», , місцезнаходження: м. Київ, пров.Куренівський, буд. 19/5.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Куць