Провадження №2/523/3637/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" квітня 2025 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліної С.С.
при секретарі - Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської районної державної адміністрації ОМР Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської районної державної адміністрації ОМР Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, в якому просить: позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народились два сина: - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте спільне життя з відповідачем не склалось.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2017 № 522/11670/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано; неповнолітніх дітей залишено проживати з позивачем, та з Відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дітей до їх повноліття.

Відповідач з моменту розірвання шлюбу жодного разу не сплатив аліменти.

За сім років Відповідач бачив синів кілька разів. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з синами; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню їх загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання їхньої освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача.

Діти знаходяться на повному утриманні Позивача.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Позивач має стабільний дохід і постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі створено усі умови, для належного розвитку та виховання дітей. Квартира належить Позивачу на праві приватної власності. Діти зростають в любові та повазі.

ОСОБА_3 є студентом Одеського технічного фахового коледжу Одеського Національного Технологічного Університету.

ОСОБА_4 є учнем Одеського ліцею № 50 Одеської міської ради.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.08.2024 року відкрито загальне провадження та призначено справу в підготовче судове засідання на 09.10.2024 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.11.2024 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання представник третьої особи - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської радине з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народились два сина: - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте спільне життя з відповідачем не склалось.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2017 № 522/11670/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано; неповнолітніх дітей залишено проживати з позивачем, та з Відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дітей до їх повноліття.

Відповідач з моменту розірвання шлюбу жодного разу не сплатив аліменти.

За сім років Відповідач бачив синів кілька разів. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з синами; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню їх загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання їхньої освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні Позивача.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Позивач має стабільний дохід і постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі створено усі умови, для належного розвитку та виховання дітей. Квартира належить Позивачу на праві приватної власності. Діти зростають в любові та повазі.

ОСОБА_3 є студентом Одеського технічного фахового коледжу Одеського Національного Технологічного Університету.

ОСОБА_4 є учнем Одеського ліцею № 50 Одеської міської ради.

В матеріалах справи міститься висновок Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР від 08.10.2024 року К-1667, в якому зазначено про те, що орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітніх: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же час, Відповідач ОСОБА_2 , який є батьком дітей, ніяким чином не піклується про синів, не проявляє будь-якої заінтересованості в їх житті, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, взагалі не спілкується з дитиною та не виходить на зв`язок.

Зазначеними діями відповідач порушує приписи сімейного законодавства, а відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та утримання дитини знайшли своє підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту її прав та інтересів, відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У частині 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частина 2 ст. 141 СК України регламентує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок по утриманню дитини покладається на батьків Законом України «Про охорону дитинства» та міжнародно-правовими актами, які ратифіковані Україною.

Стаття 3 Конвенції про права дитини зазначає: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської районної державної адміністрації ОМР Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4,5,13,76-81,133,141,265, 280-282 ЦПК України, ст. 170, 180, 181, 182 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Приморської районної державної адміністрації ОМР Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітніх: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 01.04.2025 року.

Суддя Аліна С.С.