ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/20/25
провадження № 2/691/267/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 квітня 2025 рокум. Городище
Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 29.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79364557, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
За умовами договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 9500 грн., на погоджений умовами договору строк для задоволення власних потреб, шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики.
Строк позики складає 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,68% у день, яка діє відповідно до п.п. 2.2 п.2 договору.
За понадстрокове користування позикою, процентна ставка за день становить 2,70%
Крім того, у разі, якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг, процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію.
Також позивач просив стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.
Про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 повідомлений поштовим повідомленням за встановленим місцем реєстрації, що підтверджується витягом із реєстру поштових відправлень.
Будь-якого роду клопотань від відповідача до суду не надходило.
Оскільки відповідач не подав відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Судом установлено, що 29.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79364557, за умовами якого ТОВ передає останньому у власність грошові кошти у сумі 9500 грн., на погоджений умовами договору строк для задоволення власних потреб, шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити відсотки від суми позики.
За умовами п. 2.2, 2.3 договору, строк позики складає 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,68% у день, яка діє відповідно до п.п. 2.2 п.2 договору.
Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) становить 2,7%.
Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 934,62 %.
Параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів визначено у додатку № 1 до цього договору.
За умовами п. 8 договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів.
За п. 17 договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором згідно чинного законодавства.
Відповідно до п. 21 договору, сторони дійшли згоди, що договір позики укладається у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», з використанням одноразового ідентифікатора.
Разом із тим, за умовами договору позики, позика надається на 30 днів із кінцевою датою повернення 28.07.2024.
Чинний ЦК України не передбачає такої відповідальності позичальника як «збільшена процентна ставка за понадстрокове користування позикою».
А оскільки строк кредитування сплинув 28.07.2024, тому стягненню з відповідача підлягає 9500 грн. основної суми боргу та 1938 грн. - заборгованості за процентами.
При цьому вимоги про відповідальність позичальника у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не заявляв.
Щодо судових витрат.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7100 грн., надавши договір № 03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023, акт прийому-передачі справ на надання правничої допомоги від 31.10.2024 та акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.11.2021 за договором про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023.
При цьому суд враховує, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12- І71гс19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що адвокатське об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» явно спеціалізується на складанні позовних заяв про стягнення заборгованості за кредитними договорами, оскільки договір про надання правничої допомоги діє з 03.08.2023 та лише за одним актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 31.10.2024, було передано справи по 165 боржниках. Позовна заява складається з 8 сторінок, із яких основна частина це цитування чинного законодавства, яка є незмінною практично для всіх позовних заяв. У справі, що розглядається, позовна заява складена за одним договором, строк дії якого складає один місяць, а тому така позовна заява є нескладною. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про не співмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. і вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 1000,00 грн., оскільки саме така сума буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаної адвокатом роботи.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 2157,22 грн.
Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Подорога