Справа № 953/2286/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Харків

Київського районного суду м. Харкова у складі

головуючого судді Кононенко Т.О.,

за участю секретаря судових засідань Шахбаз`ян Ю.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

установив:

Виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 , 11.03.2025, в особі представника позивача ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20.09.2019 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №4299. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, відсутнє взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання доньки у розмірі достатньому для забезпечення всебічного розвитку дитини не дає, всі витрати на утримання дитини покриваються за рахунок власних коштів матері.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.03.2025, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О.

Ухвалою суду від 12.03.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 01.04.2025 перейдено від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позиція сторін

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в цілому визнає, але при визначенні розміру аліментів просить суд врахувати його матеріальне становище, а саме те, що на даний час ніде не працює, оскільки здійснює догляд за батьками, які потребують постійної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин

20.09.2019 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №4299 (свідоцтво про шлюб видане повторно серія НОМЕР_1 , від 20 вересня 2019 року) (а.с. 9).

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво народження серія НОМЕР_2 від 23.04.2025, актовий запис №1163, видане у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області), батьками якого у свідоцтві про народження зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.04.2025, ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (свідоцтво серія НОМЕР_3 ).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мати з інвалідністю другої групи.

Батько відповідача - ОСОБА_6 , отримує пенсію по інвалідності 3 гр, загальне захворювання, мати відповідача - ОСОБА_7 , отримує пенсію за віком, має 2 гр. загальне захворювання.

Згідно висновку ЛКК №914 КНП «Міська поліклініка №8» ХМР Іащенко Вікторія Вікторівна потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Оцінка суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову, а саме з 11.03.2025, з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби малолітньої дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення їх належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 20.09.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №4299 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_9 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.03.2025 до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15.04.2025

Суддя Т.О. Кононенко