10.04.2025 Провадження по справі № 2/940/101/25
Справа № 940/1676/24

РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Мудрик Н.А.

розглянувши в приміщенні суду в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі по тексту ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1312-3402 від 08.12.2023 в розмірі 535000,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 08.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credіtkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402.

Відповідно до умов цього договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 10700,00 грн, строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Як зазначено, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов договору.

Натомість, відповідачкою ОСОБА_1 порушені взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 25.11.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 106251,00 грн.

Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 52751,00 грн за умови погашення ОСОБА_1 решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 53500,00 грн.

З огляду на вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 не повну суму заборгованості, а лише її частину, зокрема 53500,00 грн, з яких: 10700,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 42800,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26.12.2024 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.02.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Скользнєва В.В. надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити у повному обсязі, вказуючи, що при оформлені кредитної лінії відповідачу не було повідомлено про умови кредитування. Кредитна лінія оформлена строком на 14 днів. Будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідачу не було надано після отримання кредитної лінії. ОСОБА_1 надано кредит загальною сумою у розмірі 10700,00 грн. У той же час, заявлений нею строк користування кредитом складає 14 календарних днів з дня надання кредиту. При цьому, відсотки за користування кредитом позивачем нараховано, виходячи зі строку кредитування 300 днів. Зазначення у договорі двох строків кредитування, як стверджує представник відповідачки, призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. Так, ОСОБА_1 , отримуючи кредит 08.12.2023, вважала, що повинна була повернути його 21.12.2023 та заявляла саме про цей строк. Однак, позивач, нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування. Водночас, вважає нарахований позивачем розмір відсотків несправедливим.

Крім того зазначено, що з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять (а. с. 101-106).

05.02.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Скользнєва В.В. надіслала заяву, в якій просить позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду (а. с. 110-112).

07.02.2025 представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Хорошенко Т.Б. надіслала заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а. с. 117-118).

Так, суд зазначає, що ця справа є малозначною, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, не потребує значного обсягу часу для проведення судового розгляду, характеризується наявністю усталеної судової практики.

Відповідно до ч. 1 статті 58 ЦПК України що сторона, третя особа, а також особа якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи,може брати участь у судовому процесу особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 3 статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи,уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана Коваленко Я.О., як представником ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

На підтвердження повноважень зазначеного представника до позовної заяви надано копію довіреності від 21.07.2023, видану ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі керівника Резуєва Є.В. на ім`я Коваленко Я.О. для представництва інтересів ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема в судах, строк дії довіреності до 31.12.2024 року (а. с. 78), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в якій керівником товариства вказаний Резуєв Є.В. (а с. 14).

Водночас, матеріали справи містять довіреність у порядку передоручення від 28.08.2023 р., згідно з якою Резуєв Є.В. на підставі Витягу з ЄДР від 13.07.2022, щодо ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уповноважує, в порядку передоручення, Коваленко Я.О. представляти інтереси ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судах України, зокрема, в тому числі підписувати, подавати та доповнювати позовні заяви. Довіреність дійсна до моменту її скасування (а. с. 13).

З огляду на зазначене, долучені до позовної заяви довіреності є належними доказами на підтвердження повноважень Коваленко Я.О. на підписання позовної заяви від імені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та представництва інтересів в суді, оскільки в силу приписів частини 2 статті 60 ЦПК України, фізична особа, яка не має статусу адвоката, може бути представником лише у справах, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи), тому суд не бере до уваги заяву представника відповідачки про залишення позовної заяви без розгляду.

13.03.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Скользнєва В.В. надіслала додаткові пояснення, в яких зазначила, що оскільки кредитний договір укладений 08.12.2023, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1%. Відтак, позивач здійснював нарахування відсотків спочатку за зниженою ставкою 2,50% в день, далі за стандартною ставкою 3,00% на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством.

Вищевказане, на думку представника відповідачки, безумовно порушує права порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, положення кредитного договору в частині щоденної відсоткової ставки 2,50 % та 3,00 % на день були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору підлягають зміні з урахуванням положень законодавства.

Отже, виходячи з викладеного, за твердженнями представника відповідачки, позивач мав би нарахувати заборгованість за відсотками за кредитним договором в розмірі 32100,00 грн, загальна сума по кредиту 42800,00 грн (а. с. 146-149).

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credіtkasa.com.ua) укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 (а. с. 15-28).

Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) згідно із Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяло на себе зобов`язання надати відповідачці ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 10700,00 грн, строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надало відповідачці ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

На підтвердження укладення договору з відповідачкою ОСОБА_1 , а саме надання коштів за кредитним договором, позивач надав довідку про перерахування суми кредиту, згідно з якою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідачки грошові кошти в сумі 10700,00 грн за допомогою платіжної системи LiqPay (а. с. 63).

Відповідачка ОСОБА_1 скористалася кредитними коштами, але не виконує належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого, відповідно до наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку, заборгованість за договором № 1312-3402 від 08.12.2023 станом на 25.11.2024 становить 106251,00 грн, з яких: 10700,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 95551,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а. с. 64-69).

Разом з тим, враховуючи Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими процентами у сумі 56695,00 грн, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 лише частину заборгованості, зокрема 53500,00 грн, з яких: 10700,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 42800,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з ч. 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 підписаний відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) С4803.

Факт укладення між сторонами 08.12.2023 договору підтверджується належними та допустимими доказами та не заперечується відповідачкою.

Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідачки, зазначені у відзиві на позовну заяву, щодо не надання позивачем доказів перерахування коштів за договором, з огляду на таке.

Так, згідно з укладеним між сторонами договору № 1312-3402 від 08.12.2023, передбачено перерахування відповідачці коштів шляхом безготівкового переказу на її банківський рахунок.

На підтвердження надання коштів відповідачці за договором, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало довідку про перерахування суми кредиту № 1312-3402 від 08.12.2023 (а.с. 63), а також інформацію, викладену у листі АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів Liq Pay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, якою підтверджується ідентифікація платежу № за договором № 1312-3402 від 08.12.2023 в сумі 10700,00 грн, здійсненого на банківську картку НОМЕР_1 , яка згідно з договором, належить відповідачці та зазначено у ньому, як номер особистого електронного платіжного засобу у розділі 12 договору (а. с. 28).

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідачка має доступ до свого банківського рахунку, зазначеного в договорі, та мала можливість надати суду виписку із свого особового рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак жодних доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс», стороною відповідачки не надано.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для сумніву, що відповідачці ОСОБА_1 не перераховані, визначені умовами договору, кредитні кошти, що підтверджується вищенаведеними доказами та не спростовано відповідачкою, яка будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом строку дії договору не заявляла.

Отже, з врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10700,00 грн.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представника відповідачки щодо несправедливого розміру відсотків за користування кредитом, з огляду на таке.

Так, умовами зазначеного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору.

Згідно з п. 4. 7. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Зі змісту договору № 1312-3402 від 08.12.2023 встановлено, що сторонами погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідачка у межах строку кредитування (300 календарних днів) з 08.12.2023 до 02.10.2024 за користування кредитними коштами.

Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що за період з 08.12.2023 до 21.12.2023 нарахування процентів відбувалось за пільговою процентною ставкою 2,50 %, що передбачено п. 10.1. договору за кожен день користування кредитом протягом базового періоду. Водночас за період з 22.12.2023 до 02.10.2024 було застосовано стандартну процентну ставку 3,00 %. Після закінчення строку кредитування, а саме 02.10.2024, відсотки не нараховувалися.

Відтак, позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» нарахування відсотків здійснювалося відповідно до погоджених умов договору та в обумовлений сторонами строк кредитування.

Наданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунок заборгованості відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, в якому зазначено суму основного боргу, нараховані відсотки, суму платежу та залишок нарахованих, не погашених відсотків відповідачкою.

Натомість, відповідачка не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надала власного розрахунку на спростування доводів і розрахунку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

З огляду на зазначене, доводи представника відповідачки про нарахування позивачем відсотків за межами строку дії кредитного договору, суд не бере до уваги, оскільки сума відсотків нарахована за 300 календарних днів, як і передбачено укладеним між сторонами договором.

Водночас, суд зазначає, що включення у договір із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними. Втім, відповідачка не оспорювала укладений між нею та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір № 1312-3402 від 08.12.2023 та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не зверталася.

До того ж, суд зазначає, що відсотки за користування кредитом визначено відповідно до вимог статей 1048, 1051, 1054 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, у цій справі нарахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відсотків за користування кредитом відповідає вищезазначеним нормам права та умовам укладеного між сторонами договору. Права відповідачки жодним чином не порушені, оскільки обумовлені взаємною згодою сторін договору.

Крім того, представник відповідачки у додаткових поясненнях посилалася на те, що оскільки кредитний договір укладений 08.12.2023, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому денна процентна ставка відповідно до чинного законодавства не може перевищувати 1 %.

Так, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з ч. 5 статті 94 Конституції України, закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З огляду на зазначене, оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1312-3402 укладений 08.12.2023, тобто до набрання чинності Закону України від 22.11.2023 № 3498-ХІ (24.12.2023), а також те, що строк дії договору сторонами не продовжувався після набрання чинності зазначеним Законом, тому процента ставка нараховувалась відповідно до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом і підстав нараховувати понижену проценту ставку у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не було.

Відтак, посилання представника відповідачки на незастосування ч. 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», у цій справі є безпідставними.

З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з відсотками своєчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та стороною відповідачки не спростовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12,58, 60, 62, 76, 81, 82, 141, 178, 247, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 527, 536, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», код ЄДРПОУ 38548598, адреса: бульвар Лесі Українки,буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133, заборгованість за кредитним договором № 1312-3402 від 08.12.2023 у розмірі 53500 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 14 квітня 2025 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК