КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8345/2025
У Х В А Л А

11 квітня 2025року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу адвоката Рудницького Юлія Ігоровича в інтересах акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року у складі судді Осаулова А.А.,

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Непогодившись з указаним рішенням 21 лютого 2025 року адвокат Рудницький Ю.І. в інтересах АТ «Сенс Банк» подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ЦПК України, а саме: пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 березня 2025 року апеляційна скарга представника позивача була залишена без руху. Апелянту було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме: зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

21 березня 2025 року представником банку було подано заяву на усунення недоліків у якій він просив визнати причини пропуску 3 дні незначними та вважати їх поважними.

Крім цього заявник посилався на постанову Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 909/548/16.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Рудницького Ю.І. в інтересах АТ «Сенс Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року, необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено 15 січня 2025 року, копію цього рішення скаржник отримав 18 січня 2025 року о 01:53 год (а.с. 147), тобто у вихідний день (субота), тому воно вважається врученим 18 січня 2025 року, відтак право на поновлення строку на апеляційне оскарження, обумовлене часом отримання копії оскаржуваного рішення й для скаржника обраховується з 20 січня 2025 року (перший робочий день) і закінчується 18 лютого 2025 року включно (з урахуванням положень ч. 4 ст. 124 ЦПК України).

Апеляційну скаргу представник банку подав до суду 21 лютого 2025 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок учасників справи, добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник справи розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч. 3 ЦПК України).

Таким чином, учасники процесу, маючи беззаперечне право на апеляційний перегляд справи (ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 2 ч. 3 п. 8, ст. ст. 17,352 ЦПК України), реалізують це право на власний розсуд і зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, дотримуватися строків, порядку і процедури апеляційного оскарження судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно положень ст. 354 ЦПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 909/548/16 колегія суддів оцінює критично, оскільки з її змісту убачається, що вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Також варто зауважити, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Всі процесуальні строки у ЦПК України чітко розділені на дві категорії: 1) процесуальні строки, встановлені законом, в межах яких вчиняються процесуальні дії; 2) процесуальні строки, встановлені судом, в межах яких вчиняються процесуальні дії.

Законом встановлюються строки вчинення учасниками процесу найбільш важливих процесуальних дій, відповідно такі строки можуть бути поновлені за наявності поважних причин їх пропуску.

Поряд із цим суду надається можливість самостійно встановлювати строки у передбачених законом випадках. Мета встановлення судом таких строків - оперативне керування судовим процесом, забезпечення швидкого розгляду справи, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. Застосовуючи такі строки, суд забезпечує оперативність та своєчасність розгляду на виконання вимог закону щодо розгляду справи у строки, встановлені законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення та правову позицію Верховного Суду, адвокат Рудницький Ю.І. в інтересах АТ «Сенс Банк», не був позбавлений права та можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк, враховуючи, що повний текст було надіслано судом 18 січня 2025 року про, що скаржник особисто надає докази.

З огляду на усе вищезазначене, у клопотанні про поновлення строку причина його поновлення на думку суду не є поважною в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України і скаржником ненаведено з інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, підстав для прийняття апеляційної скарги немає, у зв`язку з тим, що причини пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції, які на думку скаржника є поважними, суд визначив не поважними.

Враховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Рудницького Ю.І. в інтересах АТ «Сенс Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Рудницького Юлія Ігоровича в інтересах акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття й може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: