Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/1010/25
08.04.2025
РІШЕННЯ

іменем України

08.04.2025 Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі головуючого судді Шевченка С.В., за участі: представника позивачки адвоката Шовкова О.С., секретаря Кузьміної Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач від народження дитини не бере участі у її вихованні та утриманні. В листопаді 2017 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , який фактично замінив ОСОБА_5 біологічного батька, оскільки у повній мірі піклується про дитину, займається її вихованням й утриманням.

Представник позивачки адвокат Шовков О.С. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив, в якому позовні вимоги та викладені на їх обґрунтування обставини визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність.

Представник третьої особи до суду не прибув, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав суду, судовий розгляд просив проводити у відсутність представника.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.11.2017 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 . Дитина ОСОБА_6 з моменту укладення матір`ю шлюбу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 та іншими двома дітьми подружжя. Вказані обставини підтверджені наданими суду доказами та визнаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з копії інформаційної довідки, виданої КЗ «Новомиколаївський ліцей» Шевченківської селищної ради, ОСОБА_7 навчається у ліцеї з 2020 року. Усіма питаннями, пов`язаними з навчальним процесом займається мати дитини та її вітчим, ОСОБА_4 , який приділяє значну увагу навчанню та розвитку дитини, бере активну участь у допомозі дитини в даному процесі.

З наданого суду органом опіки та піклування Шевченківської селищної ради висновку № 02-43/385 від 21.02.2025 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини, вбачається, що даним органом було встановлено свідоме нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов`язками з виховання та утримання доньки.

ОСОБА_7 подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що біологічного батька не пам`ятає, він не цікавиться її життям, своїм батьком вважає ОСОБА_4 .

При вирішенні справи суд керується викладеним нижче джерелами права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту - Конвенція) є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення цього пункту свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

У постановах Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі №333/1013/17 та від 14.02.2019 у справі №377/128/18 міститься висновок відносно того, що суд зобов`язаний надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів які стосуються її життя, зазначено, зокрема, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2020 року у справі «Савіни проти України».

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає в тому числі, і з`ясування судами думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Даний принцип був реалізований шляхом опитування дітей представниками служби у справах дітей.

На підставі встановлених судом і зазначених вище обставин справи, а також приймаючи до уваги норми матеріального права національного законодавства та практики ЄСПЛ, суд доходить висновку про доведеність ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, а саме: відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; відсутність сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. При цьому судом не встановлено об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Встановлені та наведені вище обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя, та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Керуючись 10, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 14.04.2025.

Суддя С.В. Шевченко