Справа № 357/8843/22
Провадження № 2-п/357/21/25
У Х В А Л А

іменем України

14 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Махненко Б. В.,

представника позивача - Єфремової І.І.

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - Кисельової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі 357/8843/22,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2025 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі 357/8843/22.

В обґрунтування заяви зазначив, що 16 березня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було постановлене заочне рішення у цивільній справі № 357/8843/22. За даним рішенням було задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_4 і позбавлено його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду він отримав в суді під підпис лише 05.02.2025 року.

Він не з`явився у судове засідання з поважних причин, адже не отримував жодної повістки. Наскільки йому відомо, у матеріалах судової справи відсутні відомості про вручення йому позовних матеріалів та судових повісток. Він би обов`язково приймав участь у вищевказаній судовій справі, адже вважає свої стосунки з дитиною важливими, цінними для них обох, а позовні вимоги позивача щодо нього вважає необгрунтованими і надуманими.

Вважає, що наданих суду письмових доказів не було достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Суд в своєму рішенні посилається на наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.09.2022 року становила 112913 грн. Заборгованість, яка формувалася в час поширення COVID-19 та війни.

Інформація № 2 від 13.09.2022 року з приватної клініки ФОП " ОСОБА_6 ", Довідка № 2 від 15.08.2022 року ФОП " ОСОБА_7 ", Інформація № 64 від 09.09.2022 року дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 17 "Усмішка" не свідчать про те, що він ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_8 . Також в даних доказах відсутні згадування проте, що ОСОБА_9 , вже на той час перебуваючи у стосунках з позивачкою та в теплих, з її слів, стосунках з його сином ОСОБА_8 , хоча б раз приходив разом з ОСОБА_8 .

Що ж до висновку органу опіки та піклування - рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № від 14.02.2023 року, яким було визначено доцільність позбавлення його батьківських прав, то його не можна вважати об`єктивним і законним, адже йому, навіть, не дали можливість прийняти участь в обговоренні цього питання, тому що не повідомляли про засідання цього органу. Судом зазначено, що на засідання комісії його викликали двічі засобами електронного зв`язку. Але законодавство, яке регулює це питання, не містить дозволу при розгляді питання про позбавлення батьківських прав повідомляти зацікавлені сторони шляхом надсилання відповідних викликів та повідомлень на електронні адреси та месенджери.

Ані орган опіки та піклування, ані суд не з`ясували повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи у питанні позбавлення його батьківських прав. Суд, позбавивши його батьківських прав, безпідставно одразу вдався до крайнього заходу, хоча докази у справі не доводять його винність в умисному ухиленні від виконання батьківських обов`язків, не було доведено свідоме нехтування ними ним, як і не було доведено, що змінити ситуацію, його поведінку, в кращий бік вже неможливо.

Просив поновити пропущений процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року у цивільній справі № 357/8843/22 та призначити справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 148 -153).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 березня 2025 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І. (а.с. 156).

Заява разом з матеріалами цивільної справи № 357/8842/22 провадження № 2/357/161/23, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, отримана суддею для розгляду 05 березня 2025 року.

Ухвалою судді від 06 березня 2025 року поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, прийнято заяву до розгляду та призначено судовий розгляд заяви на 20 березня 2025 року (а.с. 159).

20 березня 2025 року розгляд заяви було відкладено до 14 квітня 2025 року (а.с. 174).

31 березня 2025 року судом за вх. № 16749 від представника позивача - адвоката Єфремової І.І. отримано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 179-183).

В судовому засіданні 14 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Коннова Ніна Іванівна, яка діє на підставі ордеру, кожен окремо, заяву про перегляд заочного рішення підтримали та просили задовольнити.

Представник - адвокат Єфремова Ірина Іванівна, яка діє на підставі ордеру, заперечувала щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просила відмовити у її задоволенні.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Кисельова Валентина Миколаївна, яка діє на підставі довіреності, поклалась на розсуд суду, але зазначила, що скасування заочного рішення в першу чергу негативно вплине на дитину та її інтереси.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/8843/22 провадження № 2/357/161/23, заяву про перегляд судового рішення разом з додатками, вислухавши думку учасників справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

В вересні 2022 року позивач ОСОБА_4 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав (а.с. 1-4).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2022 року головуючим суддею по справі визначено суддю Орєхова О.І. ( а.с. 53).

Ухвалою судді від 09 листопада 2022 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 07.12.2022 року ( а. с. 59-60 ).

Ухвалою суду від 23 січня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2023 року ( а. с. 80-81 ).

14 лютого 2023 року розгляд справи було відкладено на 16.03.2023 року у зв`язку з неявкою відповідача, відомості про належне сповіщення якого відсутні в матеріалах справи, та його повторного виклику ( а. с. 89-91 ).

16 березня 2023 року позивач та її представник не з`явилися, 16.03.2023 року за вх. № 11137 судом отримано від позивача ОСОБА_4 клопотання, в якому остання просила суд провести розгляд її позовної заяви без її участі та її представника, клопотання про виклик свідків залишає без розгляду та просить задовольнити та не заперечує проти прийняття судом заочного рішення. Одночасно заявляє, що протягом п`яти днів з дати прийняття рішення по справі, зобов`язується надати підтверджуючі документи про фактичні судові витрати на правничу допомогу та докази їх сплати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення ( а. с. 94 ).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка ( а. с. 92 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи ( ч. 11 ст. 128 ЦПК України ).

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судові повістки направлялися судом на відому адресу реєстрації відповідача, відповідно до відомостей отриманих з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області. Оголошення судом було здійснено у зв`язку з тим, що на адресу суду на неодноразові виклики відповідача поверталися поштові конверти, де причина повернення зазначалася працівниками пошти як за закінченням терміну зберігання так і за відсутністю адресата за вказаною адресою ( а. с. 76, 85, 86, 97 ).

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення ( ч. 4 ст. 130 ЦПК України ). Оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання було здійснено 14.02.2023 року.

Тобто, судом було здійснено усі належні засоби для належного сповіщення відповідача по справі. Тому, суд дійшов до висновку, що у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи та завчасно.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі (а.с. 74-75).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 судові витрати, понесені при сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень ( дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок ).

31 березня 2023 вищевказане заочне рішення суду було направлено відповідачу ОСОБА_2 за адресою його реєстрації, відповідно до відомостей отриманих з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, проте на адресу суду повернувся поштовий конверт, де працівниками пошти причини повернення вказана як за закінченням терміну зберігання (а.с. 142).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за відомим місцем його реєстрації та розміщення на офіційному веб сайті оголошення про виклик в судове засідання, проте в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ).

До того ж, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23.

Тобто, твердження відповідача ОСОБА_2 про поважність неявки в судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву не знайшло свого підтвердження.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Проте, відповідачем жодних належних доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача, суду не надано. Окрім того, те що про наявність вищевказаного заочного рішення відповідач був обізнаний ще в червні 2024 року, а до суду з заявою про перегляд заочного рішення звернувся лише в березні 2025 року (через дев`ять місяців), суд розцінює як відсутність зацікавленості відповідача у поновленні його батьківських прав.

А тому, враховуючи вищевикладене, інтереси малолітньої дитини, яка у 2023 році вже була усиновлена, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Згідно ч.3ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 284,287,288, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі 357/8843/22, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов