УХВАЛА

11 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 569/10570/22

провадження № 61-14871св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Табінський Олександр Іванович, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Табінський О. І. (далі - приватний нотаріус РМНО Табінський О. І.), в якому просило суд: визнати недійсним договір дарування квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , укладений 31 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом РМНО Табінським О. І. та зареєстрованим у реєстрі під № 2684.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус РМНО Табінський О. І., про визнання договору дарування недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , укладений 31 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом РМНО Табінським О. І., зареєстрованим у реєстрі під № 2684.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 3 721,50 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року скасовано.

У задоволенні позову АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус РМНО Табінський О. І., про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати

у вигляді судового збору в розмірі 4 026,00 грн.

04 листопада 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року (повний текст постанови виготовлено

04 жовтня 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 07 листопада 2024 року),

в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

21 листопада 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

31 січня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Білоуса А. В. про відмову від касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду

від 01 жовтня 2024 року.

05 лютого 2025 року Верховний Суд направив на адресу АТ КБ «ПриватБанк» листа, щодо надання належним чином оформленої заяви про відмову від касаційної скарги.

10 лютого 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Білоуса А. В. про відмову від касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про відмову від касаційної скарги задоволено.

Прийняти відмову АТ КБ «ПриватБанк» від касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.

Касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус РМНО Табінський О. І., про визнання договору дарування недійсним закрито.

09 квітня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про повернення судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 5 368,00 грн.

Дослідивши вказану заяву, Верховний Суд дійшов висновку про відмову

у задоволенні заяви.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі № 816/731/16 (адміністративне провадження № К/9901/9639/19) зроблено висновок, що «пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення оскаржуваних судових рішень в силі. Указане підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження» та неможливість їх ототожнення. Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пунктом 5 частини першої статті

7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання скаржника про повернення судового збору.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16 (провадження №11-42апп19)».

У постанові від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження

№ 14-20цс22) Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу

від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 29 травня

2019 року у справі № 820/4918/16.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у змісті ухвал від 23 травня

2023 року у справі № 330/14/20 (провадження № 61-1167ск22), від 20 травня

2024 року у справі № 202/3778/16-ц (провадження № 61-2293св23), від 10 червня

2024 року у справі № 910/10252/22, від 27 червня 2024 року у справі № 910/10694/23.

Отже, наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору лише у разі закриття (припинення) провадження

у справі, а не у випадку закриття касаційного провадження, тому у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про повернення судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Табінський Олександр Іванович, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник