Справа № 602/84/25
Провадження № 2/602/137/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК» або Банк або позивач) через свого представника Романіва А.А., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник або відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 23.10.2023 між Банкомта ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір та надано відповідачу кредит строком на 48 місяців. Всупереч умовам укладеного договору про надання споживчого кредиту позичальник належним чином не виконував свої договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 02.12.2024 має непогашену заборгованість у розмірі 132 876,85 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту 86 436,09 грн, заборгованості по відсоткам 5,95 грн, та заборгованості по комісії 46 434,81 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також разом із заборгованістю за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідач в установлений судом строк відзиву до суду не подав.

Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання для розгляду справи на 28 лютого 2025 року. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 28.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 квітня 2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився хоч належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнає частково у сумі стягнення основного боргу та процентів за користування кредитом. Щодо нарахування комісійних позивачем, то вважає їх неправомірним.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 власноруч підписав Заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, які надаються АТ «ТАСКОМБАНК», у якій засвідчив бажання отримати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна Готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 17).

23 жовтня 2023 року позивач та відповідач підписали Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 3737368-510 з АТ «ТАСКОМБАНК» та Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 3737368-510, а також Паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с. 18-23).

Станом на 23.10.2023 АТ «ТАСКОМБАНК» (код ) був і наразі є банком, внесений до Державного реєстру банків 21.10.1991, мав і наразі має чинну банківську ліцензію №84 від 25.10.2011 (дата запису у Державному реєстрі банків про право банку на здійснення банківської діяльності 05.08.2021), що підтверджується витягом статуту Банкув новій редакції затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «ТАСКОМБАНК» від 10.02.2022 (а.с. 27-29), а також інформацією, що міститься на офіційній сторінці Національного банку України у мережі Інтернет за адресою: https://bank.gov.ua/ua/supervision/.

Згідно з пунктом 1.1 укладеного Кредитного договору ОСОБА_1 просить Банк надати споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Умовами укладеного Кредитного договору передбачено: загальна сума кредиту - 96508,00 гривень; комісія за надання кредиту - 4,9 %, що складає 4508,00 гривень (сплачується одноразово при наданні кредиту); сума кредиту без комісії за надання кредиту 92000,00 грн; строк кредиту - 48 місяців; супровідні/додаткові послуги третіх осіб відсутні; проценти за користування кредитом 0,01 % річних, тип процентної ставки фіксована; спосіб надання кредитних коштів кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника, комісія за обслуговування кредиту 4,9 % щомісячно, що складає 4728,89 гривень, сума комісії фіксована, застосовується на весь строк кредиту, нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду на загальну суму кредиту, сплачується щомісячно протягом строку дії кредиту; порядок повернення заборгованості за кредитом здійснюється з застосуванням ануїтетної схеми погашення (однакові суми платежів у кожному розрахунковому періоді протягом усього строку кредитування, окрім останнього).

Таким чином сторони, підписавши згадану вище Заяву-договір про надання споживчого кредиту, уклали кредитний договір №3737368-510 від 23.10.2023 про надання споживчого кредиту (далі у тексті Кредитний договір).

Того ж дня, 23.10.2023, Банк надав кредитні кошти позичальнику ОСОБА_1 у сумі 96 508,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором та банківською випискою по особовим рахункам Кредитного договору за період з 23.10.2023 по 02.12.2024 (а.с. 11-15).

Факт отримання кредитних коштів від позивача не заперечується відповідачем.

Як убачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором та банківської виписки позичальник вносив щомісячні платежі на погашення кредитної заборгованості до 25.03.2024, після цього платежі не здійснював.

16 жовтня 2024 року Банк поштовим зв`язком направив відповідачу повідомлення-вимогу від 16.10.2024 №187613/70.2, у якій у зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором вимагав достроково повністю повернути кредит. Вказував про те, що повернення кредиту та сплата нарахованих процентів повинні бути здійснені позичальником протягом 30 днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому разі не пізніше 45 днів з дня направлення Банком повідомлення (а.с. 8-9).

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, а саме відносини зі споживчого кредитування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі у тексті ЦК України), інших актів цивільного законодавства, зокрема Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII (далі у тексті Закон №1734-VIII).

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі (тут і надалі норми права застосовуються у редакціях, які діяли на момент виникнення та існування спірних правовідносин).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 13 Закону 1734-VIII передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною четвертою статті 16 Закону 1734-VIIIпередбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Суд установив, що на підставі укладеного Кредитного договору відповідач отримав від позивача кредитні кошти та користувався ними, частково сплачував грошові кошти на повернення кредиту та процентів. У зв`язку з порушенням позичальником своїх договірних зобов`язань простроченням періодичних платежів на погашення кредитної заборгованості, Банк пред`явив позичальнику вимогу про дострокове повернення несплаченої частини споживчого кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом, направивши йому відповідне письмове повідомлення, яку останній не виконав. Станом на 02.12.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складала: в частині тіла кредиту - у розмірі 86 436,09 грн, заборгованість по відсоткам - у розмірі 5,95 грн. Вказана заборгованість не була погашена станом на день розгляду цієї справи.

Встановлені вище обставини не заперечуються відповідачем.

Відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення заборгованості за Кредитним договором в цій частині є обґрунтованими і їх слід задовольнити.

Вирішуючи спір у частині стягнення простроченої заборгованості по комісії за Кредитним договором в сумі 46 434,81 гривень, суд виходить з наступного.

10 червня 2017 року набув чинності Закон 1734-VIII, у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону №1734-VIII залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону №1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до пункту 5 «Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» затвердженого Правління Національного банку України постановою № 49 від 08 червня 2017 року (далі у тексті - Правила про споживчий кредит), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Таким чином, норми Закону №1734-VIII та Правила про споживчий кредит, які розроблені й затверджені на виконання вимог цього закону, передбачають право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 12 Закону №1734-VIII встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в виклала висновок щодо застосування норм права, згідно з яким якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

У цій справі суд зауважує, що Кредитним договором встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,9% (від початкової суми кредиту), що складає 4728,89 грн. Проте, у договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

При цьому, згідно з Паспортом споживчого кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування, за ведення рахунку, послуги оцінювача, нотаріуса, страхування об`єкта застави, страхування життя, інші послуги третіх осіб відсутні.

Відтак, з огляду на викладене вище, умови Кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону №1734-VIII.

У згаданій вище постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 ОП КЦС у складі ВС також вказала на те, що визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21) та від 16.11.2022 у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

У зв`язку з цим, ОП КЦС у складі ВС визнала правильними висновки судів попередніх інстанцій у справі №204/224/21 про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за Кредитним договором в сумі 46 434,81 гривень

Отже, позов слід задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, сплачений ним згідно платіжної інструкції № 2333 від 24.01.2025.

Відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 65,05% від заявленої суми (86442,04 х 100 / 132876,85), то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1969,71 гривень (3028,00 х 65,05 %).

На підставі наведеного вище, статей 525, 526, 629,1048, 1050, 1054 ЦК України, статей 8, 11, 12, 16 Закону України «Про споживче кредитування», керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» суму заборгованості за Заявою-договором про надання споживчого кредиту № 3737368-510 від 23.10.2023, яка станом на 02.12.2024 становить 86 442,04 гривень (вісімдесят шість тисяч чотириста сорок дві гривні 04 коп), з яких 86 436,09 гривень (вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять шість гривень 09 коп) заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), та 5,95 гривень (п`ять гривень 95 коп) - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені).

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 969,71 гривень (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 71 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, .

Представник позивача: Романів Антон Анатолійович, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м.Київ, 01032, РНОКПП НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14 квітня 2025 року.

Суддя: В. А. Наумчук