УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 199/9899/22

провадження № 61-3328св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - прокурор Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області,

відповідачі: ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2023 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року у складі судді Спаї В. В., а також на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Космачевської Т. В., Канурної О. Д., Халаджи О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року прокурор Маріупольської окружної прокуратури Хаменушко К. П. в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.

Позов мотивований тим, що 19 листопада 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чекідою О. А. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1172, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 34253411). Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», копія якого міститься у реєстраційній справі.

Відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу з аналогічними реквізитами: номером та датою, - наказом від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,000 га, у тому числі сіножатей площею 2,000 га (кадастровий номер :01:001:0652) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Роздольненської сільської ради Великоновоселківського району Донецької області за межами населених пунктів. Отже, зміст наказу від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ не відповідає змісту наказу з тими ж реквізитами, що міститься у реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1172.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 23 грудня 2022 року №10-5-0.3-2300/2-22 ОСОБА_1 звертався до управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 липня 2019 року № 3365-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області. У подальшому ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :03:000:1172 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 21 жовтня 2019 року № 5381-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:000:1172. Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1172, а остання вибула з державної власності поза її волею.

Згодом земельна ділянка була передана ОСОБА_1 в оренду відповідно до договору оренди землі від 22 листопада 2019 року № 640 ДП «Ілліч-Агро Донбас» строком на 10 років (номер запису про інше речове право 34954880).

Прокурор вважав, що наявні підстави для подання вказаного позову в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області, яка як представник власника (територіальної громади) мала б здійснити захист прав на земельні ділянки. Нікольська селищна рада Маріупольського району Донецької області не вжила будь-яких заходів для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами незаконність та безпідставність вибуття з державної власності земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Суд не може погодитись з доводами прокурора Маріупольської окружної прокуратури щодо підроблення наказу від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ, який стосується ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для встановлення вказаного факту, так як реєстраційна справа (її копія) до справи не долучена, клопотання про витребування доказів позивачем не було заявлено. При цьому, прокурор не заперечував щодо відсутності у нього оригіналу вказаного наказу, відтак надані ним письмові докази, а саме накази від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ є неналежними. Вирок суду у кримінальному провадженні за фактом підроблення наказу від 02 жовтня 2019 року № 4953-СГ прокурором не наданий, відтак, який з наказів є справжнім, а який недостовірним (фальшивим), прокурором не доведено.

Апеляційний суд вказав, що наявність двох наказів під одним номером і з різними текстами, зокрема, про надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність різних земельних ділянок, які територіально розташовані в різних районах, мають різне цільове призначення та площу, не доводить недійсність якогось із цих документів та незаконність набуття вказаними особами права власності на земельні ділянки. З наданих копій зазначеного наказу вбачається, що обидва вони видані ГУ Держгеокадастру у Донецькій області в м. Краматорську за підписом в.о. начальника Тетяни Підгорної та внесені до електронної системи, що підтверджується штрих кодами на зазначених документах. Номер документа та його дата прийняття на печатному тексті в обох текстах дописані ручкою. На час видання наказу про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (02 жовтня 2019 року) уповноваженим органом розпоряджатись нею виступало ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, а з 27 травня 2021 року уповноваженим державою органом на розпорядження спірною земельною ділянкою є відповідна сільська рада, на території якої перебуває земельна ділянка. Таким чином встановлено, що від імені уповноваженого державного органу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області видано два накази під одним номером, але з різними текстами. Доказів того, що один із них є підробленим чи визнаний недійсним не надано.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

04 березня 2024 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури В. Ткачук подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у задоволенні клопотань заступника керівника Донецької обласної прокуратури та ДП «Ілліч-Агро Донбас» про повідомлення про час розгляду справи та здійснення розгляду справи за їх участі відмовлено. Справу призначено до судового розгляду.

08 квітня 2025 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури В. Ткачук подала до Верховного Суду клопотання про зупинення касаційного провадження у справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2025 року справу № 199/9897/22 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Верховного Суду мотивована тим, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 199/3237/23, який за аналогічних обставин справи погодився з висновками судів про те, що прокурор не довів належними та допустимими доказами незаконність та безпідставність вибуття з державної власності в особі територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення, право власності на яку зареєстроване за відповідачем.

Такий же підхід застосовано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 199/3188/23 (провадження № 61-13811св24), від 25 листопада 2024 року у справі № 199/9914/22 (провадження № 61-995св24), від 05 лютого 2025 року у справі № 199/9920/22 (провадження № 61-14456св24), від 12 лютого 2025 року у справі № 199/9890/22 (провадження № 61-14163св24), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2025 року у справі № 199/9901/22 (провадження № 61-3789св24), від 27 лютого 2025 року у справі № 199/9921/22 (провадження № 61-7825св24), 06 березня 2025 року у справі № 199/3147/23 (провадження № 61-13397св24), від 12 березня 2025 року у справі № 199/3265/23 (провадження № 61-13832св24) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від06 серпня 2024 року у справі № 205/2120/23 (провадження № 61-1063св24).

На думку колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду, долучений прокурором до матеріалів справи наказ від 02 жовтня 2019 року № 4949-СГ, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Донецькій області та внесений до електронної системи, про надання земельної ділянки, в силу приписів пункту 3 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, має силу оригіналу. Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Ухвалою Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду справу № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24).

Правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду в справі № 199/9897/22.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та зупинити касаційне провадження у справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Донецької обласної прокуратури про зупинення касаційного провадження задовольнити.

Зупинити касаційне провадження у справі № № 199/9899/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження

№ 61-14436сво24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко