Справа № 397/760/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.03.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову позивач вказав, що 14.10.2008 він за усним договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4 вищевказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами, передавши останній грошові кошти за будинок, а вона в свою чергу віддала йому документи на будинок та ключі. Невдовзі ОСОБА_4 переїхала до м. Овруч Житомирської області. Оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу майна вони за домовленістю з останньою відклали на пізніший час, а до часу його оформлення ОСОБА_4 надала йому довіреність на представлення її інтересів. Після закінчення дії довіреності він почав розшукувати ОСОБА_4 для оформлення договору купівлі-продажу будинку, але нажаль як йому вдалося з`ясувати ОСОБА_4 померла у 2011 році.

В 2015 побоюючись того, що свідки купівлі ним будинку можуть виїхати з місця проживання, він звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з заявою про встановлення факту добросовісного заволодіння чужим майном, яка була задоволена та встановлено факт добросовісного заволодіння ним 14.10.2008 чужим нерухомим майном вказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за усним договором купівлі-продажу з ОСОБА_4 . Крім того, під час розгляду судом даної справи спадкоємець ОСОБА_4 - ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що знає про продаж матір`ю житлового будинку та претензій до нього не має. А тому, зазначені обставини, у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

З часу винесення рішення судом він продовжує відкрито та добросовісно користуватися чужим майном, сплачувати комунальні послуги, здійснює поточний ремонт у будинку та на прилеглій теритирії.

Оскільки іншим чином оформити право власності на житловий будинок неможливо, тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою на підставі ст. 344 ЦК України.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с.36-38).

Ухвалою суду від 20.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, витребувано з Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області матеріали спадкової справи (належним чином посвідченої копії), заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.62-63).

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити (а.с. 71, 91).

Представник відповідача Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.48, 49).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, відзив, клопотань чи заперечень до суду не подали (а.с.68, 69, 80, 81).

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки старости с. Несваткове Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 03.11.2023 №284, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Несватківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 28.09.2008 №66, Свідоцтвом про право власності від 14.10.2008 №121, реєстраційним посвідченням Олександрівської дільниці Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», зареєстрованим у реєстрову книгу №1 за реєстровим №12 від 29.07.2009 та довідкою-характеристикою Олександрівської дільниці ОКП «КООБТІ» від 31.07.2009 №2909 (а.с. 9, 10, 15, 16).

Суд зауважує, що 17 липня 2020 року Верховною Радою України прийнято Постанову №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», згідно з підп.11 п.1, п.2, підп.11 п.3 якої було утворено у Кіровоградській області Кропивницький район (з адміністративним центром у місті Кропивницький) у складі територій Аджамської сільської, Бобринецької міської, Великосеверинівської сільської, Гурівської сільської, Дмитрівської сільської, Долинської міської, Знам`янської міської, Катеринівської сільської, Кетрисанівської сільської, Компаніївської селищної, Кропивницької міської, Новгородківської селищної, Олександрівської селищної, Соколівської сільської, Суботцівської сільської, Первозванівської сільської, Устинівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Межі районів встановлюються по зовнішній межі територій сільських, селищних, міських територіальних громад, які входять до складу відповідного району. Ліквідовано у Кіровоградській області: Благовіщенський, Бобринецький, Вільшанський, Гайворонський, Голованівський, Добровеличківський, Долинський, Знам`янський, Компаніївський, Кропивницький, Маловисківський, Новгородківський, Новоархангельський, Новомиргородський, Новоукраїнський, Олександрівський, Олександрійський, Онуфріївський, Петрівський, Світловодський, Устинівський райони.

Таким чином, вірне найменування місця розташування вищевказаного об`єкта нерухомості є АДРЕСА_2 .

11.09.2008 ОСОБА_4 складено довіреність, якою остання уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси у зв`язку з продажею належного їй на праві приватної власності житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 06.05.2014, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №59 від 05.04.2011 (а.с. 12).

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2015 у справі №397/942/14-ц (н/п 2-о/397/6/15), яке набрало законної сили 17.02.2015, встановлено факт добросовісного заволодіння чужим майном, а саме, що 14.10.2008 ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим нерухомим майном житловим будинком з господарськими спорудами за АДРЕСА_2 за усним договором купівлі-продажу з ОСОБА_4 (а.с. 13-14).

Позивачем ОСОБА_1 вносилася плата за спожитий газ, розподіл (доставку) газу, електроенергію за адресою вул. П`ята,88 с. Несваткове, що підтверджується платіжними документами (чеками) (а.с.23-30).

Згідно повідомлення Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 03.03.2025 вих. №68/01-16, за даними Алфавітної книги обліку спадкових справ та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори), після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа даною нотаріальною конторою не заводилась, заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с. 88).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80266542 від 26.02.2025, інформація про наявність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 відсутня (а.с.89).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80266543 від 26.02.2025, наявна інформація щодо посвідчення 31.07.2009 Овруцькою державною нотаріальною конторою Коростенецького району Житомирської області від імені ОСОБА_4 заповіту за номером у спадковому реєстрі 47555363, бланк ВМІ 135052, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1959, який є чинним (а.с.90).

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Відповідно до положень статті 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 4, 5 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється Земельним кодексом України (далі - ЗК), зокрема статтею 119.

Набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю можливе лише за наявності у сукупності таких умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та безперервність строку володіння ним.

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зазначений правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 27 вересня 2018 року у справі № 571/1099/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 683/2047/16-ц.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Отже умовами набуття права власності за набувальною давністю є: 1) добросовісність користування майном, яке полягає у невчиненні особою перешкод власнику цього майна у реалізації ним свого права власності на це майно протягом 10 років; 2) відкритість користування, яке має бути очевидним для усіх інших осіб; 3) безперервність користування протягом 10 років; 4) відсутність документів, які б свідчили про наявність у громадянина прав на це майно.

Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 494/1218/19.

Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів і користується вищевказаним житловим будинком, не приховував факт знаходження майна у його фактичному володінні, таке володіння не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами у справі.

У матеріалах справи відсутні дані про осіб, які б пред`являли свої права на вказаний житловий будинок, що дає підстави дійти висновку про відсутність осіб (крім позивача), які могли б мати майнові права або законні інтереси на вищевказане нерухоме майно.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність визначених законом умов для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 10.04.2025.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Олександрівська селищна рада Олександрівського району Кіровоградської області (місце знаходження:27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, сел. Олександрівка, вул. Незалежності України,42,а, )

Відповідач 2: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - невідомо)

Відповідач 3: ОСОБА_3 , (адреса проживання: АДРЕСА_5 ).

Суддя: І.В. Максимович