РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/188/25

2/609/162/2025

14 квітня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: Харлана М.В.

за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до

відповідача: ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи не з`явились,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 25 лютого 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що 22 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №338252-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаному у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Так, позивач зазначив, що 22 червня 2021 року направив ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №338252-КС-001 про надання кредиту. ОСОБА_1 акцептувала оферту щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених офертою. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону останньої.

Вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти, які обумовлені кредитним договором в розмірі 24000,00 грн. шляхом перерахування на банківські картку позичальника № НОМЕР_1 , яку остання вказала при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

Зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 08 лютого 2025 року складає 48795,39 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 23335,83 грн; сума прострочених платежів по процентах 25459,56 грн; сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн.

Посилаючись на наведене, представник позивача просив задовольнити позов.

Не погоджуючись із позовом, представником відповідача засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого остання просила суд, відмовити представнику позивача ТОВ «Бізнес Позика» в задоволенні позовних вимог.

Свій відзив представник відповідача мотивує тим, що Договір про надання позики укладений між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 № 338252-КС-001 від 22.06.2021 р. не містить ознак Кредитного договору. Окрім того, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), а тому і немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є вірними.

Вказує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, підготовлений робітниками організації, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, поскільки не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Також, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості на адресу відповідача.

Вважає, що розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом є непропорційно великим, що є очевидно несправедливим для відповідача, як споживача та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Вказує, що зазначені позивачем у позовній заяві обставини не підтверджені належними доказами у справі, а досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають право фінансовій установі для звернення до суду за достроковим стягненням усієї суми заборгованості за кредитом.

19 березня 2025 року представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» надіслав на адресу суду заперечення на відзив, у якому вказав, що 22.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 338252-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Так, 22.06.2021 р. ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 338252-КС-001 про надання кредиту.

22.06.2021 р. ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 338252-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0597, на номер телефону НОМЕР_2 , котрий останньою було введено/відправлено.

Таким чином, 22.06.2021 р між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 338252-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Звертає увагу суду на те, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі.

Зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між кредитором та позичальником не був би укладений.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (яку останньою вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням, копія якого була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Платіжне доручення є документом первинної бухгалтерської документації та є належним та достатнім доказом перерахування кредитних коштів. У вищезазначеному платіжному дорученні у призначенні платежу зазначено наступне: «Перерах. коштiв ОСОБА_1 НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. №338252-КС-001 вiд 22.06.2021».

До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача.

Окрім того, відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє, чому на її думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується з матеріалами справи, адже остання не була позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Звертає увагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, а посилання відповідача на загальний принцип «розумності та добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України.

Звертає увагу суду на те, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» Встановлення у кредитному договорі процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши Кредитний договір позичальник добровільно погодилась з його умовами.

Окрім того представник позивача вказав, що позовна заява до відповідача була подана після закінчення строку дії кредитного договору та в межах строку загальної позовної давності, а тому, повідомлення-вимога про повне дострокове повернення кредиту не була необхідною. Позивач не направляв відповідачу жодне повідомлення-вимогу про повне дострокове повернення кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та не звертався до суду з позовною заявою про повне дострокове повернення кредиту.

26 березня 2025 року представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» на адресу суду надіслано додаткові пояснення у справі, у яких останній звертає увагу суду на те, що боржник частково виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Зокрема, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 338252-КС-001 відповідач здійснила часткову оплату за кредитом на загальну суму 13269,00 грн. Докази сплати відповідачем коштів за Кредитним договором надаються у формі довідок з платіжної системи «Platon», які були надані позивачу технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який здійснює послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 та довідки з платіжної системи «ТАС Pay», які були надані позивачу АТ «ТАСКОМБАНК», який здійснює послуги на підставі Договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020.

Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюються посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів за допомогою платіжних систем посередників.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 18 березня 2025 року, за клопотанням представника позивача витребувано докази, що містять банківську таємницю, у зв`язку із ненадходженням витребуваних доказів, судовий розгляд справи відкладено на 14 квітня 2025 року.

4. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не з`явився, у поданій відповіді на відзив, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

5. Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не з`явилась, від представника надійшла заява, згідно якої остання просила розгляд справи здійснювати за її та позивача відсутності.

6. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» () 06.04.2017 р. було зареєстроване як фінансова установа та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 11. 05.2017 р. видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. У зв`язку з переоформленням ліцензії 14.03.2024 р. Національним банком України видано Товариству нову ліцензію на діяльність фінансової компанії (надання коштів та банківських металів у кредит) без обмеження строку дії. Наведене вбачається із копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК№880 від 06.04.2017 року, розпорядження № 1593 від 11.05.2017 року «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомлення про переоформлення ліцензії, Витягом із Державного реєстру фінансових установ.

На момент укладення договору 22.06.2021 р. ТОВ «Бізнес Позика» було фінансовою установою і мало чинну ліцензію щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

8. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 338252-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

9. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні. Процентна ставка: в день 0,86587576, фіксована. Комісія за надання кредиту 3600,00 грн. Термін дії договору до 07 грудня 2021 року. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту 52800,00 грн. Орієнтована річна процентна ставка 3599,19 процентів (п. 1 Договору).

10. Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

11. Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

12. Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту.

13. На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, з якої встановлено, що відповідач, використовуючи номер телефону « НОМЕР_2 », індифікувалась в ІТС та зайшла у особистий кабінет, надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції, ознайомилась та підписала одноразовим ідентифікатором G-8584 паспорт споживчого кредиту, ознайомилась з офертою Товариства та прийняла її умови, здійснила акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Під час укладення кредитного договору відповідач проходила відео-верифікацію, під час якої надала повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з її зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені нею під час здійснення відео-верифікації, зазначила свій номер телефону, серію та номер паспорту, дату свого народження. (відеозапис відео верифікації позивача додано до відзиву на позовну заяву).

14. Згідно інформації витребуваної судом за клопотанням позивача вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № 250282.

15. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн., шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення №29280 від 22 червня 2021 р.

16. Із матеріалів справи вбачається, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості витребувано виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 22 червня 2021 р. по 07.12.2021 р.

Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами.

17. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 338252-КС-001 про надання кредиту від 22.06.2021 року, відповідач в період з 22.06.2021 р. по 07.12.2021 р. сплатила на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в загальній сумі 13269 грн., з яких позивач згідно з умовами Кредитного договору зарахував: 3600 грн. - на погашення комісії за видачу кредиту, 9004,83 грн. - на погашення нарахованих процентів за користування кредитом, 664,17 грн на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 08.02.2025 р. утворилася заборгованість в загальній сумі 48795,39 грн., з яких: 23335,83 грн. заборгованість за кредитом; 25459,56 грн. заборгованість по комісії.

18. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» (ТМ Platon) № 176/03 від 19.03.2025 р. вбачається, що 07.07.2021 р. з картки № 250282 відповідачем було здійснено оплату кредиту на суму 4400,00 грн.

19. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» (ТМ Platon) № 177/03 від 19.03.2025 р. вбачається, що 15.08.2021 р. з картки № НОМЕР_1 відповідачем було здійснено оплату кредиту на суму 4469,00 грн.

20. Згідно довідки «Про підтвердження оплати» № 11092/47.1 наданої позивачу 24.03.2025 р. АТ «Таскомбанк» вбачається, що 27.07.2021 р. з картки № 250282 відповідачем було здійснено оплату кредиту на суму 4400,00 грн.

ІV. Оцінка Суду.

21. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

22. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

23. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

24. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

25. Відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі також Закону) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

26. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

27. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону про діяльність відповідної фінансової установи має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик.

28. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

29. Відповідно до ст. 2 Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг.

30. Фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

31. Відповідно до ст. 3 Закону відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

32. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону фінансовими послугами вважається зокрема надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

33. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 5 Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа.

34. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

35. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону фінансові установи можуть створюватися у будь-якій організаційно-правовій формі, якщо закони з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг не містять спеціальних правил та обмежень.

36. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється зокрема шляхом ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг.

37. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» () 06.04.2017 р. було зареєстроване як фінансова установа та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 11. 05.2017 р. видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. У зв`язку з переоформленням ліцензії 14.03.2024 р. Національним банком України видано Товариству нову ліцензію на діяльність фінансової компанії (надання коштів та банківських металів у кредит) без обмеження строку дії. Наведене вбачається із копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК№880 від 06.04.2017 року, розпорядження № 1593 від 11.05.2017 року «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомлення про переоформлення ліцензії, Витягом із Державного реєстру фінансових установ.

На момент укладення договору 22.06.2021 р. ТОВ «Бізнес Позика» було фінансовою установою і мало чинну ліцензію щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

38. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

39. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

40. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

41. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

42. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

43. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

44. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

45. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

46. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

47. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

48. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

49. Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

50. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

51. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

52. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

53. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

54. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

55. Судом встановлено, що 22 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 338252-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, з якої встановлено, що відповідач, використовуючи номер телефону « НОМЕР_2 », індифікувалась в ІТС та зайшла у особистий кабінет, надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції, ознайомилась та підписала одноразовим ідентифікатором G-8584 паспорт споживчого кредиту, ознайомилась з офертою Товариства та прийняла її умови, здійснила акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Під час укладення кредитного договору відповідач проходила відео-верифікацію, під час якої надала повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з її зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені нею під час здійснення відео-верифікації, зазначила свій номер телефону, серію та номер паспорту, дату свого народження, що є підтвердженням здійснення нею процедури ідентифікації в розумінні положень ЗУ «Про електронну комерцію».

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 6 договору, позичальник (відповідач) підтвердила, що вона ознайомлена з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх.

56. Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 р. по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що «оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».

Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними.

Враховуючи, те що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів щодо визнання недійсним Договору про надання кредиту № 338252-КС-001 від 22 червня 2021 р. останній повинен виконуватись сторонами в повному обсязі.

57. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти на загальну суму 24000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення№29280 від 22 червня 2021 р.

58. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

59. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

60. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

61. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

62. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

63. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86587576 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 07.12.2021 р., тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п.п. 1,2 договору, за змістом яких плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,86587576 процентів за кожен день користування кредитом.

Доводи відповідача про те, що розмір процентів не є співмірним сумі кредиту та суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, суд відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, проценти згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України визначаються сторонами у договорі позики (кредиту) і, відповідно, входять до основного зобов`язання за кредитним договором, а тому до них не застосовуються приписи статей 11, 18 Закону Україна «Про захист прав споживачів».

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості, жодна пеня чи штраф ТОВ «Бізнес Позика» відповідачу не нараховувалась і відповідно вимога про стягнення таких з відповідача у позові не заявлялась.

Отже, нарахування процентів позивачем здійснювалось правомірно, відповідно до умов договору. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідачкою.

64. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 338252-КС-001 про надання кредиту від 22.06.2021 року, відповідач в період з 22.06.2021 р. по 07.12.2021 р. сплатила на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в загальній сумі 13269 грн., з яких позивач згідно з умовами Кредитного договору зарахував: 3600 грн. - на погашення комісії за видачу кредиту, 9004,83 грн. на погашення нарахованих процентів за користування кредитом, 664,17 грн на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 08.02.2025 р. утворилася заборгованість в загальній сумі 48795,39 грн., з яких: 23335,83 грн. заборгованість за кредитом; 25459,56 грн. заборгованість по комісії.

Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 вказаного розрахунку не спростувала, свого розрахунку не надала, у зв`язку з чим суд вважає доведеним той факт, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідач мала заборгованість по кредиту у заявленому ТОВ «Бізнес Позика» розмірі.

Окрім того, на підтвердження обґрунтування позову, окрім розрахунку заборгованості, за клопотанням позивача судом витребувано виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 22 червня 2021 р. по 07.12.2021 р., Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що розрахунок кредитної заборгованості не може підтверджувати суму заборгованості за кредитом без будь-якого підтвердження бухгалтерськими та фінансовими документами.

Однак такі доводи не є обґрунтованими з огляду на те, що позивачем окрім розрахунку кредитної заборгованості надано суду інші належні та допустимі докази щодо умов кредитування та суми заборгованості за кредитом, як то угоди підписані відповідачем відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», якими передбачені усі істотні умови договору, виписка з рахунку відповідача, з якої вбачається надходження коштів в обумовлених договором розмірах та власне розрахунок кредитної заборгованості, який відповідачем жодним чином не спростований.

65. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

66. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

67. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

68. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

69. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд приходить висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором № 338252-КС-001 про надання кредиту від 22 червня 2021 р. в розмірі 48795,39 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

70. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

З цих підстав,

Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 338252-КС-001 про надання кредиту від 22 червня 2021 року, що становить 48795,39 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 23335,83 грн; сума прострочених платежів по процентах 25459,59 грн., сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн.

3. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 14 квітня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: М.В. Харлан