Провадження № 2/185/2849/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2025 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
03.11.2024 р. позивач за допомогою системи "Електронний суд" звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 247640876 від
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2024 року справу передано за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
24.01.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу розподілено на суддю Бабія С.О. Ухвалою від 27.01.2025 року суддя прийняв справу до свого провадження та призначив розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач обґрунтовує вимоги тим, що 17.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 247640876 у формі електронного документа, підписаного одноразовим ідентифікатором MNV6M28S. За умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Право вимоги за договором перейшло до позивача через низку договорів факторингу. Відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 11.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 14 371,65 грн, з яких: 9 265,00 грн заборгованість за кредитом, 5 106,65 грн заборгованість за несплаченими процентами. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 371,65 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Тараненко А.І. у тексті позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення .
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 247640876 у формі електронного документа, підписаного одноразовим ідентифікатором MNV6M28S. За умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн зі строком кредитування 56 днів, дисконтною процентною ставкою 0,65% на день (237,25% річних) та базовою процентною ставкою 1,30% на день (474,50% річних) у разі прострочення (а.с.45-48).
Факт перерахування 10 000,00 грн на банківську картку відповідача підтверджується платіжним дорученням від 17.05.2021 р. (а.с.87). Перехід права вимоги до позивача через договори факторингу № 28/1118-01, № 05/0820-01 та № 3009/24 підтверджено відповідними реєстрами та актами. Так, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами (до 31.12.2024). Відповідно до реєстру прав вимоги № 146 від 10.08.2021 право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на суму 14 371,65 грн.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжено до 30.12.2024. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на суму 14 371,65 грн.
30.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 3009/24, за яким право вимоги до відповідача перейшло до позивача на суму 14 371,65 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників.
Відповідач свої зобов`язання не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 14 371,65 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 30.09.2024 по 11.10.2024 (а.с.61).
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивачем надано докази укладення кредитного договору у формі електронного документа з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Позивачем також доведено факт перерахування коштів відповідачу на банківську картку.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.11.2021 у справі № 243/6552/20, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення до такого документа, якщо сторони мали змогу ознайомитися з ним, не є підставою для визнання правочину нікчемним.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 14 371,65 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Що стосується стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 6000 гривень, суд виходить із наступного.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Судом встановлено, що 01.10.2024 року між Адвокатським бюро "Тараненко та Партнери" та ТОВ "Юніт Капітал" був укладений договір про надання правової допомоги № 0110/24. Надано додаткову угоду № 11 та акт прийому-передачі послуг, де вказано витрати: консультація 500,00 грн, вивчення матеріалів 500,00 грн, складання позову 5 000,00 грн.
Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
В постанові №908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
На думку суду, понесені ТОВ "Юніт Капітал" витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн., що на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд без задоволення строк на апеляційне оскарження починається з дати ухвали про залишення заяви без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. О. Бабій