Справа № 681/633/22
Провадження 6/681/6/2025
УХВАЛА

"15" квітня 2025 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань Богданевич О.О.,

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, сторона по справі: Полонський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

в с т а н о в и в:

03.04.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Григоренко О.С. звернувся до суду із заявою, у якій просить суд скасувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 20.07.2022 у справі №681/633/22.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 20.07.2022 тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань. Заявник зазначає, що підстави для обмеження його права на виїзд за межі України відпали, оскільки з 10.03.2025 він припинив виконання обов`язків керівника ТОВ «ВІЛІЯ-Н». Крім того, заявник вважає висунуті на його адресу звинувачення безпідставними та наголошує на відсутності доказів ухилення від виконання судових рішень як з його боку, так і з боку ТОВ «ВІЛІЯ-Н».

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 04.04.2025 прийнято заяву до судового розгляду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився доручив представляти свої інтереси адвокату Григоренку О.С., який заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник Полонського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 14.04.2025 подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 20 липня 2022 року подання головного державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 було задоволено, встановлено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ), тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями: виконавчим листом №681/654/15-ц, виданим Полонським районним судом 26.04.2016 р. про стягнення з ТОВ «ВІЛІЯ-Н» на користь ОСОБА_2 27653,29 грн. та виконавчим листом №681/177/17, виданим Полонським районним судом 18.09.2018 року про стягнення з ТОВ «ВІЛІЯ-Н» на користь ОСОБА_2 29000 грн.

Відповідно до наказу №1 директора ТОВ «ВІЛІЯ-Н» П.В. Осарчука від 10.03.2025, він припиняє виконання обов`язків директора ТОВ «ВІЛІЯ-Н» з 10 березня 2025 року у зв`язку із звільненням за угодою сторін.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «ВІЛІЯ-Н» є Карімі Асолат Ісматзода.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) нині діючим Цивільним процесуальним кодексом України передбачені у Розділі VІ, норма статті 441 якою регулює тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Так, відповідно до положень ч.5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Стаття 441 ЦПК України, що діє на час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Також в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісним з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Статтею 11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника юридичної особи за межі України, до виконання зобов`язань покладених на нього рішенням.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати те, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у вказаній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів умисного ухилення боржника від виконання рішення суду. При чому, під поняттям ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням - слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні непереборні обставини.

Відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 04.07.2023 було описано та накладено арешт на виявлене майно ТОВ «ВІЛІЯ-Н», а саме двигун вантажного автомобіля TATRA-2-928-1. Та цього ж дня винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні про проведення оцінки вищевказаного двигуна.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 по справі № 910/8130/17 наголошено, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.10.2020 у справі №331/8536/17-ц зробив правовий висновок про те, що оскільки особа, щодо якої застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вже не є директором боржника - юридичної особи тому застосування вказаного обмеження не є необхідним для зобов`язання виконання судових рішень боржника - юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у випадку припинення виконання особою обов`язків керівника боржника, підстави для продовження застосування до такої особи заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні та такий обмежувальний захід підлягає скасуванню, оскільки за встановлених обставин обмеження права особи залишати країну не може уважатися виправданим.

Таким чином, враховуючи те, що на теперішній час керівником боржника ТОВ «ВІЛІЯ-Н» не є ОСОБА_1 тому застосування вказаного обмеження не є необхідним для виконання зобов`язання покладених на нього судовими рішеннями: виконавчим листом №681/654/15-ц, виданим Полонським районним судом 26.04.2016 р. про стягнення з ТОВ «ВІЛІЯ-Н» на користь ОСОБА_2 27653,29 грн. та виконавчим листом №681/177/17, виданим Полонським районним судом 18.09.2018 року про стягнення з ТОВ «ВІЛІЯ-Н» на користь ОСОБА_2 29000 грн, тому його заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 20.07.2022 у справі №681/633/22.

Направити копію ухвали в Державну прикордонну службу України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, поштовий індекс 01001), для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.А.Горгулько