Справа № 445/438/25
провадження № 2/445/596/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову вказав, що ОСОБА_5 доводилася йому матір`ю, у зв`язку з її смертю відкрилася спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. Вказує, що спадщину після смерті матері прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців після відкриття спадщини. Вказує, що оформити свої спадкові права на даний будинок в нотаріальному порядку не може, через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності його матері на будинок, хоча такий був законно побудований, однак мати за життя не оформила та не зареєструвала будинок на своє ім`я. Відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , однак останні на спадкове майно не претендують, спадщини не приймали.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна її заява про відмову від спадщини.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_5 доводилася позивачу матір`ю.

З матеріалів спадкової справи, зареєстрованої 09.11.2023 в спадковому реєстрі приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Білінським І.І. за номером 71536178, на підставі заяви позивача, судом встановлено, що ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 0,9631 га - кадастровий номер :24:000:0040, та площею 0,4394 га - кадастровий номер :25:000:0133. Окрім позивача, інші спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. З копії довідки №1094 від 27.12.2012 року, виданої Гологірською сільською радою Золочівського району Львівської області, що міститься в матеріалах спадкової справи, вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв її син - ОСОБА_2 , який у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вступив в управління та володіння майном померлої. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.

Постановою №536/02-14 від 19.12.2024 року, приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Білінським І.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно.

Згідно довідки №1349 від 20.11.2024 року, виданої КП ЛОР "Золочівське МБТІ" , вказаний житловий будинок станом на 01.01.2013 року на правах приватної власності не зареєстрований.

Водночас, за даними з погосподарської книги Гологірської сільської Ради народних депутатів за 1986 -1995 роки, судом встановлено, що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В погосподарських книгах вказано також, що до господарства ОСОБА_5 належить житловий будинок та господарські споруди.

Згідно копії технічного паспорта спірний житловий будинок, площа якого 44,9 м.кв., побудований 1928 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі є дітьми ОСОБА_5 , а відтак спадкоємцями першої черги за законом, оскільки заповіт спадкодавиця за життя не склала.

Окрім того, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщини після смерті матері не прийняли, із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися. Позивач - єдиний із спадкоємців першої черги за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Спірний будинок збудований в 1928 році, головою домогосподарства з 1986 -1995 роки була ОСОБА_5 , проте остання за життя не зареєструвала право власності на даний будинок, відповідно до вищенаведеної норми закону.

Вказане дає підстави суду дійти висновку, що даний будинок входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , однак відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно із правовою позицією ВС, викладеної в постанові № 227/3750/19 від 22.09.2021, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши такі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, який прийняв спадщину, має право на спадкування спірного житлового будинку з господарськими будівлями, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері, який належав останній, однак не був зареєстрований на правах власності за нею на момент смерті, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку, визнання відповідачами позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,а тому позов є підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача , витрати по сплаті судового збору слід залишити за останнім.

Керуючись ст.4,5,12,76-83,89,258,259,263-265,268,272,273,288,289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 м.кв., в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.04.2025.

Суддя О. М. Кіпчарський