Справа № 740/1724/25
Провадження № 2/740/1082/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів та зменшення розміру аліментів,

установила:

У квітні 2025 року представник позивача подав до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вказану позовну заяву, в якій просив звільнити позивача від сплати заборгованості з аліментів на утримання дочки та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дочки.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

У п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. 7, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Усупереч викладеному в позовній заяві не міститься зазначення ціни позову.

Згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак до позовної заяви не додано копію відповіді на адвокатський запит до АТ КБ «Приватбанк», хоча цей документ зазначений у переліку додатків до позовної заяви.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, а саме: звільнення від сплати заборгованості з аліментів та зменшення розміру аліментів.

У поданому до суду позові позивач посилається на те, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підтвердження чого надав посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.02.2024.

Однак відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того, на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 567/79/23 для відступлення, зокрема і від вищенаведених висновків щодо застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", однак ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року справу № 567/79/23 повернуто на розгляд колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку, якими, за її усталеною практикою, можуть бути очевидні вади попереднього рішення (неефективність, неясність, неузгодженість) чи зміна суспільного контексту.

Тобто, позиція Великої Палати Верховного Суду щодо питання застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про сплату судовий збір» залишилася незмінною.

Предмет спору у вказаній справі не пов`язаний із соціальним захистом прав позивача як учасника бойових дій, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі та порядку, та подати до суду відповідні документи на підтвердження такої сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення викладених у мотивувальній частині цієї ухвали недоліків у спосіб подання до суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням ціни позову, копії відповіді на адвокатський запит до АТ КБ «Приватбанк» з копіями для відповідачів, а також документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. 175 - 177, 185, 259 261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником Морозом Олегом Валерійовичем, залишити без руху, про що повідомити позивача та його представника, і надати для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко