Справа № 683/3774/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Козака І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/3774/24, провадження №2/683/276/2025 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

05 грудня 2024 року адвокат Козак І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала в період із 02.06.2023 року до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 із донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю для ОСОБА_1 .. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року, яку прийняла дочка покійної ОСОБА_3 ОСОБА_1 , оскільки являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право на спадщину, обґрунтувавши тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями, оскільки неможливо встановити хто був зареєстрований з померлою на день смерті, та хто прийняв спадщину, та місце відкриття спадщини, а також неможливо встановити коло спадкоємців, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

06 лютого 2025 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Козак І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак в матеріалах справи міститься заява від представника міської ради, згідно якої останній просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради. При розгляді справи щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавала, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 в період із 02.06.2023 року до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження в суді.

Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 24.01.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Іршики, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької області народилася ОСОБА_4 , батьком якої записаний ОСОБА_5 , а матір`ю якої записана ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.11.1984 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклав шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11.11.1984 року зроблено запис за №10 та видано свідоцтво про укладення шлюбу.

Відповідно до довідки №3593/03-38/2024 від 19.11.2024 року, судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.12.1996 року по теперішній час, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 28.07.1993 року по теперішній час.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 03.02.2024 року, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 , в с.Іршики, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 87 років, померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 03.02.2024 року складено відповідний актовий запис №84.

З інформації на запис №23-10/106 від 08.10.2024 року виданої Іршиківським старостинським округом, судом встановлено, що згідно по господарських книг с.Іршики 2006-2010 р.р., наявна інформація

Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання №23-10/16 від 06.02.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.11.2023 року по 02.02.2024 року.

Також судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , покійну ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 було знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 з 30.11.2023 року.

Крім того, в судовому засіданні свідки, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зазначили, що вони знали довгий час покійну ОСОБА_3 , та дійсно до червня 2023 року покійна ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_2 , проте ОСОБА_3 пішла звідти та з 01.06.2023 року почала постійно проживала по АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Іршики, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом та за заповітом посвідченим секретарем Іршиківської сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 січня 2009 року зареєстрованим в реєстрі під №219, згідно якого, покійна ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в с.Іршики, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_2 , яка у визначений ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини також увійшла земельна ділянка площею 2,33 га, кадастровий номер :05:023:0015, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійній ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 виданого 05 грудня 2003 року на підставі рішення Іршиківської сільської ради від 26 вересня 2003 року за №1.

Згідно копії спадкової справи №86/2024 від 23.02.2024 року до майна покійної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , будучи дочкою покійної, прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак не може її оформити у зв`язку із відмовою нотаріуса від 23.10.2024 року №1506/02-14, обґрунтованою тим, що неможливо встановити хто був зареєстрований з померлою на день смерті, та хто прийняв спадщину, та місце відкриття спадщини, а також неможливо встановити коло спадкоємців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за заповітом від 28.01.2009 року зареєстрованого в реєстрі за №5 до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 не зверталася. Та, як встановлено судом, ОСОБА_2 та покійна ОСОБА_3 не проживали разом на час відкриття спадщини, тобто ОСОБА_2 не може вважатися такою що прийняла спадщину.

За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №86/2024 від 23.02.2024 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.02.2024 року, відповіддю на звернення №1506/02-14 від 23.10.2024 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Враховуючи, на те, що земельну ділянку ОСОБА_3 за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак, крім спадкоємця за законом ОСОБА_1 , спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , щодо якої неможливо встановити намір спадкування (відсутня заява про те, що спадщину вона не прийняла і приймати не буде), що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій позивачем стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування належить визнати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року.

За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 13,141 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період із 02 червня 2023 року до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 виданого 05.12.2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданого Старокостянтинівським РВ УМВС України у Хмельницькій області від 05 грудня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 14 квітня 2025 року.

Суддя