Справа № 372/1182/25
Провадження № 2-1034/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., представника відповідача Ключинського К. Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

05.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 126 346,12 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; компенсацію втрати частини доходів у розмірі 181,68 грн, завдану моральну шкоду у розмірі 1,00 грн, а також суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він у період з 08.12.2023 року по 17.12.2024 року працював на посаді начальника управління претензійно-позовної роботи департаменту з правових питань та корпоративного управління ПАТ «Центренерго». 17.12.2024 року звільнений із посади начальника управління претензійно-позовної роботи департаменту з правових питань та корпоративного управління ПАТ «Центренерго» у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Однак, у день звільнення, а саме 17.12.2024 року, роботодавець - ПАТ «Центренерго» - не здійснило повний розрахунок. Так, на картковий рахунок 06.01.2025 року від ПАТ «Центренерго» надійшли кошти у розмірі 9 626,23 грн., що підтверджується відповідною випискою по картці. У описі операції зазначено: «Зараховано заробітня плата на поточні рахунки працівників ПАТ «Центренерго» згідно договору 2017/ZР/070-067, без ПДВ». Крім того, 06.02.2025 року від ПАТ «Центренерго» надійшли кошти у розмірі 5 513,76 грн., що підтверджується відповідною випискою по картці. У описі операції зазначено: «Зараховано заробітня плата на поточні рахунки працівників ПАТ «Центренерго» згідно договору 2017/ZР/070-067, без ПДВ. Таким чином, позивач вважає, що остаточний розрахунок з ним здійснено саме 06.02.2025, а не у день звільнення 17.12.2024. року. Відповідно до його розрахунку, за період з 18.12.2024 року по 06.02.2025 року розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає: 37 (кількість робочих днів за період з 18.12.2024 року по 06.02.2025 року) * 3 414,76 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) = 126 346,12 грн. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати: 15 139,99 (заборгованість по заробітній платі після утримання податків і обов`язкових платежів, яка була виплачена ПАТ «Центренерго» 06.01.2025 року та 06.02.2025 року) х 1.01200000 - 15 139,99 = 181,68 грн. Позивач вважає, що відповідачем порушено конституційне право на оплату праці, невиплату заробітної плати у повному обсязі у день звільнення, що призвело до його моральних страждань, які виразились у неотриманні коштів необхідних мені для проживання протягом тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе, переживання та стресу. Неможливість отримувати належну платню за виконану роботу позбавило позивача можливості задовольняти необхідні соціально-матеріальні потреби, що є прямим свідченням завданих моральних страждань. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінив у 1 (одну) гривню.

06.03.2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

24.03.2025 року на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, оскільки у день звільнення ОСОБА_1 підприємством виконано вимоги статті 116 КЗпП України та виплачено йому всю належну до сплати суму. Так, в день звільнення на зарплатний рахунок позивача зараховано 67863,98 грн заробітної плати, належної до виплати ОСОБА_1 06.01.2025 року на рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 9 626,23 грн., які нараховані як премія за роботу у листопаді 2024 року. 06.02.2025 року на рахунок позивача зараховано кошти в розмірі 5 513,76 грн, які нараховані підприємством як премія позивача за грудень 2024 року, які нараховані на підставі наказів ПАТ Центренерго від 27.12.2024 року № 113-П та від 29.01.2025 року №18-П. Таким чином, відповідачем не допущено порушень при сплаті розрахунку під час звільнення позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не зазначено, в чому саме проявились страждання, як це негативно вплинуло на позивача, доказів не надано.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі, просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України,обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 43 Конституції України у відповідності зі ст.23 Загальної декларації прав людини визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Визначаючи право на працю як основу життєдіяльності людини, Конституція України закріплює та гарантує основні трудові права громадян (ст.ст.43, 44, 45, 46) і визначає, що основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення, принципи регулювання праці та занятості визначаються законами України (п.6 частини першої ст. 90Конституції України).

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Основним законом, який закріплює право на працю та шляхи його реалізації, є Кодекс законів про працю України.

Статтею 2 КЗпП України одночасно передбачено і право громадянина на працю і право на отримання за працю заробітної плати не нижче встановленого державою мінімального розміру. Працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до статті 21 КЗпП України встановлено, що «Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин».

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , у період з 08.12.2023 року по 17.12.2024 року працював на посаді начальника управління претензійно-позовної роботи департаменту з правових питань та корпоративного управління ПАТ «Центренерго», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці та наказами.

08.12.2023 року між сторонами укладено трудовий договір № 173/2023 зі строком дії до 07.03.2024 року, копію якого додано до позовної заяви.

05.03.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду № 173/2023/1 до трудового договору № 173/2023 від 08.12.2023 року, якою внесено зміни до пункту 2.2. розділу 2 «Строк дії трудового договору» та фактично продовжено його дію до 17.12.2024 року (включно).

17.12.2024 року ОСОБА_1 звільнений із посади начальника управління претензійно-позовної роботи департаменту з правових питань та корпоративного управління ПАТ «Центренерго» у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

Як стверджував позивач, у день звільнення, а саме 17.12.2024 року, роботодавець - ПАТ «Центренерго» - не здійснило із ним повний розрахунок.

Так, на його картковий рахунок 06.01.2025 року від ПАТ «Центренерго» надійшли кошти у розмірі 9 626,23 грн., що підтверджується відповідною випискою по картці. У описі операції зазначено: «Зараховано заробітня плата на поточні рахунки працівників ПАТ «Центренерго» згідно договору 2017/ZР/070-067, без ПДВ».

Крім того, 06.02.2025 року від ПАТ «Центренерго» надійшли кошти у розмірі 5 513,76 грн., що підтверджується відповідною випискою по картці. У описі операції зазначено: «Зараховано заробітня плата на поточні рахунки працівників ПАТ «Центренерго» згідно договору 2017/ZP/070-067, без ПДВ»

Таким чином, позивач вважає, що остаточний розрахунок із ним ПАТ «Центренерго» здійснено саме 06.02.2025 року, а не у день звільнення - 17.12.2024 року.

За період з 18.12.2024 року по 06.02.2025 року розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає: 37 (кількість робочих днів за період з 18.12.2024 року по 06.02.2025 року) * 3 414,76 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) = 126 346,12 грн.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати: 15 139,99 (заборгованість по заробітній платі після утримання податків і обов`язкових платежів, яка була виплачена ПАТ «Центренерго» 06.01.2025 року та 06.02.2025 року) х 1.01200000 - 15 139,99 = 181,68 грн.

Позивач також зазначив, що відповідачем порушено його конституційне право на оплату праці, невиплату заробітної плати у повному обсязі у день звільнення, що призвело до моральних страждань, які виразились у неотриманні коштів необхідних йому для проживання протягом тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе, переживання та стресу. Неможливість отримувати належну платню за виконану роботу позбавило його можливості задовольняти необхідні соціально-матеріальні потреби, що є прямим свідченням завданих моральних страждань.

Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 1 (одну) гривню та прошу.

Однак, суд не може погодитись з позицією позивача з огляду на таке.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 працював у Публічному акціонерному товаристві «Центренерго» на посаді начальника управління претензійно - позовної роботи департаменту з правових питань та корпоративного управління.

17.12.2024 року його звільнено з цієї посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

У день звільнення ОСОБА_1 підприємством виконано вимоги статті 116 КЗпП України та виплачено йому всю належну до сплати суму.

Так, в день звільнення на зарплатний рахунок позивача зараховано 67863,98 грн заробітної плати, належної до виплати ОСОБА_1 .

Вказане підтверджується відповідною випискою по картці, наданою самим же позивачем.

06.01.2025 року на рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 9 626,23 грн., які нараховані як премія за роботу у листопаді 2024 року.

06.02.2025 року на рахунок позивача зараховано кошти в розмірі 5 513,76 грн, які нараховані підприємством як премія позивача за грудень 2024 року.

Вказані премії нараховані на підставі наказів ПАТ Центренерго від 27.12.2024 року № 113-П та від 29.01.2025 року №18-П.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Тобто ПАТ «Центренерго» відповідно до вказаної норми у день звільненні ОСОБА_1 повинен був виплатити йому всі суми, що на день звільнення належали йому від підприємства станом на день звільнення.

Що і зроблено відповідачем та підтверджується відповідними доказами.

Водночас станом на 17.12.2024 року, тобто на момент звільнення позивача, у підприємства не виникло обов`язку та підстав щодо виплати йому премії за листопад та грудень 2024 року, що вбачається з наступного.

У відповідності до ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 8 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

У ПАТ «Центренерго» діє Колективний договір, укладений між уповноваженим органом власника та трудовим колективом» на 2022-2025 роки, ухвалений на конференції трудового колективу ПАТ «Центренерго» 12 листопада 2021 року, далі - Колективний договір.

Відповідно до п. 2.3.1. Колективного договору оплата праці працівників Товариства здійснюється відповідно до Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», Галузевої угоди, Положення про оплату праці у ПАТ «Центренерго» (Додаток 1) та Положення про преміювання працівників ПАТ «Центренерго» за основні результати господарської діяльності (Додаток 2).

Згідно з п. 2.3.4. Колективного договору структура заробітної плати працівників Товариства включає в себе:

- тарифну (окладну) частину заробітної плати, нараховану за виконану роботу;

- надбавки і доплати до тарифних ставок (посадових окладів) у розмірах, визначених цим Колективним договором;

- премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (Додатки 2, 4).

Відтак премія також входить в структуру заробітної плати працівника. Саме тому премія за листопад та грудень 2024 року, яка надійшла на рахунок ОСОБА_1 06.01.2025 року та 06.02.2025 року ідентифікована як «Зараховано заробітня плата на поточні рахунки працівників ПАТ «Центренерго» згідно договору 2017/ZP/070-067, без ПДВ».

Законодавчих правил нарахування премій працівникам не встановлено, проте згідно зі ст. 97 КЗпП умови запровадження та розміри премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до п. 5 Положення про оплату праці (додаток №1 до Колективного договору) преміювання персоналу Товариства здійснюється у відповідності до Положення про преміювання працівників ПАТ «Центренерго» за основні результати господарської діяльності.

У відповідності до п. 1.1., абз. 2 п. 1.2. Положення про преміювання (додаток №2 до Колективного договору) преміювання працівників ПАТ «Центренерго» проводиться за місячними результатами роботи (щомісячно) з коштів фонду оплати праці за показниками, які характеризують результати фінансово-господарської та виробничої діяльності Товариства.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Положення про преміювання витрати на преміювання працівників, згідно з цим Положенням, входять до складу додаткової заробітної плати фонду оплати праці та відносяться на витрати по належності до кожного виду діяльності.

Премія може бути знижена за недоліки у роботі, недосягнення показників, або взагалі не сплачена, зокрема при дисциплінарних проступках.

Колективним договором визначено перелік виробничих упущень та недоліків, за які премія керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям Товариства може бути зменшена або не нарахована повністю.

Зниження (підвищення) премії оформляється наказом Товариства з обов`язковим зазначенням причин та здійснюється за той розрахунковий період, в якому здійснено або виявлено упущення в роботі.

При невиконанні показників преміювання, премія не нараховується, якщо не виконаний один з показників преміювання, премія за цей показник не нараховується.

Премія нараховується на тарифну частину (посадовий оклад) за фактично відпрацьований час в місячний строк після закінчення звітного періоду при нарахуванні заробітної плати за місяць (для прикладу: заробітна плата за лютий, а премія - за січень, так як результати господарської діяльності зводяться у лютому за січень).

У відповідності до п. 4.10., 4.12 Положення про преміювання премія виплачується за попередній місяць.

Премії нараховуються в місячний строк після закінчення звітного періоду при нарахуванні заробітної плати за місяць.

Тобто премія нараховується впродовж наступного місяця після звітного місяця, за роботу працівниками в якому, її нараховують.

Порядок нарахування та виплати премії працівникам апарату управління ПАТ «Центренерго» визначений Положенням про преміювання працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» за основні результати господарської діяльності, затвердженого рішенням Дирекції ПАТ «Центренерго» (протокол засідання №7/2022 від 03.02.2022), зі змінами до нього, що затверджені рішенням Дирекції ПАТ «Центренерго» (протокол засідання №66/2023 від 20.11.2023, далі - «Положення про преміювання працівників апарату управління»).

Відповідно до п.п. 1.1. вказаного Положення:

преміювання працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» проводиться за місячними результатами роботи (щомісячно) за показниками, які характеризують результати фінансово - господарської та виробничої діяльності та встановлюється у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням доплат і надбавок.

При виконанні показників, розмір премії за основні результати господарської діяльності встановлюється у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням доплат і надбавок, за винятком працівників яким відповідно до Колективного договору визначено інший розмір премії та вказані показники преміювання (п. 1.2.).

Основною умовою для виплати премії, згідно п. 2.1 Положення про преміювання працівників апарату управління є відсутність аварій з вини персоналу ПАТ «Центренерго» та нещасного випадку з летальним наслідком з вини роботодавця для працівників, які безпосередньо відповідають за стан травматизму.

При невиконанні основної умови, премія не виплачується (п. 2.2.).

Премія за конкретні показники встановлюється і нараховується за підсумками результатів робити за місяць.

Довідки про виконання показників преміювання за звітний місяць подаються до 10 числа наступного за звітним місяцем (п. 3.1.).

При невиконанні одного з показників, премія за цей показник не нараховується (п. 3.2.).

Порядок виплати премії, передбачений р. 4 Положення про преміювання працівників апарату управління, у відповідності до якого:

Премія керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників апарату управління проводиться за місячними результатами роботи.

Підставою для нарахування премії є дані бухгалтерського обліку та звітні дані про фактичне виконання показників за місяць (п. 4.2.).

Премія за підсумками роботи за місяць не нараховується:

Працівникам, які не виконали показники преміювання за поточний місяць; Працівникам, які звільнились і не відпрацювали повний місяць (п. 4.6.).

Премія виплачується за попередній місяць (п. 4.9.).

Премії нараховуються в місячний строк після закінчення звітного періоду при нарахуванні заробітної плати за місяць (п. 4.1.).

Отже преміювання: не має обов`язкового характеру, є додатковою заробітною платою та виплачується на підприємстві при досягненні показників, при відсутності застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення, на підставі поданих даних від кожного підрозділу щодо відповідного працівника, якому/яким запропоновано сплатити премію, на підставі оформленого наказу Генерального директора ПАТ «Центренерго», що формується в наступному місяці за попередній, а виплата відбувається в наступному місяці, за місяцем складання наказу.

Відповідно до наказу ПАТ «Центренерго» від 27.12.2024 № 113-П «Про преміювання за листопад 2024 року», працівникам апарату управління ПАТ «Центренерго» нараховано премію за основні результати господарської діяльності за листопад 2024 року та виплачено всім, в т.ч. ОСОБА_1 (за виключенням тих, хто був позбавлений премії) 06.01.2025, відповідно до порядку Про преміювання працівників апарату управління.

Відповідно до наказу ПАТ «Центренерго» від 29.01.2025 № 18-П «Про преміювання за грудень 2024 року», працівникам апарату управління ПАТ «Центренерго» нараховано премію за основні результати господарської діяльності за грудень 2024 року та виплачено всім, в т.ч. ОСОБА_1 (за виключенням тих, хто був позбавлений премії) 06.02.2025, відповідно до порядку Про преміювання працівників апарату управління.

Тобто щоб оплатити премію за грудень 2024, потрібно досягти показників в грудні 2024, в січні 2025 подати дані щодо працівників, які досягли показників та мають право отримати премію за грудень 2024, в кінці січня 2025 формується наказ і в лютому 2025 виплачується премія за грудень 2024 разом із заробітною платою за лютий 2025, іншого порядку в ПАТ «Центренерго» не існує.

Генеральний директор ПАТ «Центренерго» діяв у відповідності до вимог законодавства України, Статуту ПАТ «Центренерго», дотримуючись положень Колективного договору, Положення Про оплату праці у ПАТ «Центренерго», Положення про преміювання працівників апарату управління ПАТ «Центренерго» за основні результати господарської діяльності. Наказ про преміювання працівників за листопад, був виданий в грудні, наказ про преміювання працівників за грудень 2024 був виданий в січні 2025, а виплата відбулась відповідно на підставі цих наказів у січні 2025 та в лютому 2025.

Таким чином, у підприємства виник обов`язок щодо нарахування та виплати премії ОСОБА_1 за листопад 2024 року тільки 27 грудня 2024 року, коли вказаним вище наказом було нараховано премії всім працівникам за результатом господарської діяльності підприємства, а за грудень 2024 року - взагалі 06.02.2025 року.

Відтак станом на 17.12.2024 року у підприємства не було підстав для виплати ОСОБА_1 премії за роботу в листопаді та грудні 2024 року.

Відтак при звільненні позивача підприємство здійснило виплату всіх належних на цей момент платежів.

Враховуючи та аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не допустив порушень при сплаті розрахунку під час звільнення Позивача та виплати премії в січні та лютому 2025 року, і як висновок, підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 126 346,12 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, та компенсації втрати частини доходів у розмірі 181,68 грн. відсутні.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування роботодавцем завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя

Так як судом встановлено відсутність порушення прав позивача, в частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди також належить відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 79, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька