Справа № 953/2954/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горшкова Галина Іванівна до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Горшкова Г.І., яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортний засіб MERCEDES BENZ, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем 16.08.2022 року;

- в порядку поділу сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості автомобіля, тобто 315 000 грн, визнавши за ОСОБА_2 право особистої власності на автомобіль MERCEDES BENZ;

- визнати право власності на 1/2 частини грошового вкладу на ім`я ОСОБА_2 , які знаходяться на його рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які відкриті в АТ КБ «Приватбанк».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху, зазначено підстави залишення без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

09 квітня 2025 року на виконання вимог ухвали від 03.04.2025 адвокат Горшкова Г.І. через систему «Електронний суд» подала уточнену позовну заяву, в якій просила:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

-автомобіль MERCEDES BENZ, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем 16.08.2022 року;

-грошові вклади на ім`я ОСОБА_2 , які знаходяться в АТ КБ «Приватбанк».

- визнати право власності на автомобіль MERCEDES BENZ за ОСОБА_2 ;

- визнати право власності на 1/2 частини грошового вкладу на ім`я ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк».

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості автомобіля, тобто 350 262 грн.

Вивченням позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не конкретизовано зміст позовних вимог в частині поділу грошових коштів, що містяться на рахунках в банку; не наведено обставини, якими позивач обґрунтовує заявлену позовну вимогу про стягнення 1/2 частини грошового вкладу.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, представник позивача зазначає, що сума грошових вкладів на ім`я ОСОБА_2 складає 200 000 грн. Після отримання відомостей з АТ КБ «Приватбанк» позивач уточнить суму 1/2 частини грошового вкладу. Проте в порушення вимог п. 4-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем чи її представником не надано доказів звернення до АТ КБ «Приватбанк» з відповідними запитами, як і не надано доказів наявності коштів, розміщених ОСОБА_2 на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» та їх розміру.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 було зазначено, що з матеріалів позову вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір у розмірі 4150,00 грн. До уточненої позовної заяви долучено квитанцію про доплату судового збору у розмірі 352, 00 грн за вимогу майнового характеру.

Станом на 11.04.2025 сума судового збору (4150,00 грн) відповідно до квитанції №95Т006YO7 від 11.03.2025 не зарахована до спеціального фонду державного бюджету по справі № 953/2954/25. Долучена до позовної заяви квитанція про сплату судового збору №95Т006YO7 від 11.03.2025 надана повторно та приєднана до справи №953/2520/25 (провадження 2/953/1776/25).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем справляється судовий збір, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20грн -15140грн).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум у 2025 році для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Відтак, сума сплаченого судового збору за 2 вимоги немайнового характеру повинна становити 2422,40 грн.( 1211,20 грн? 2).

Однак, позивачем вимоги ухвали в цій частині не виконано та не долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору, як і не зазначено підстав для звільнення від його сплати.

Крім того, судом було зазначено про необхідність надати копію позовної заяви з додатками для відповідача.

Однак, уточнену позовну заяву було подано через систему «Електронний суд», представник позивача на підтвердження направлення відповідачу уточненої позовної заяви долучила копію накладної Укрпошта № 613.

Суд зауважує, що вимогами п.2 ч.1 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Судом також враховуються положення ст. 14 ЦПК України щодо можливості обміну документів між учасниками судового процесу через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему (далі ЄСІТС).

Одночасно суд зазначає, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до положень пунктів 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, у разі відсутності у них зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний суд», може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 914/1955/17).

Отже, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи, а саме квитанцію про їх направлення, сформовану у ЄСІТС, у разі наявності електронного кабінету в учасника справи, або лист з описом вкладення у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету.

Однак, до матеріалів справи опису вкладення не долучено, що позбавляє суд можливості встановити, який саме пакет документів було направлено відповідачу.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Крім того, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві, оскільки недоліки вказані в ухвалі не було усунуто.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 3, 5, 6 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горшкова Галина Іванівна до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Юрлагіна