Справа № 538/683/25
Провадження № 2-о/538/26/25

У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
11 квітня 2025 року м.Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., перевірвши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
07 квітня 2025 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник), заінтересована особа: управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року.
Крім того, заявник просить відстрочити йому сплату судового збору у цій справі до ухвалення судового рішення, в зв`язку з тим, що не має паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тому не має можливості сплатити судовий збір, у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі.
Вирішуючи питання про прийняття заяви, суд виходить з наступного.
Згідно частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Суд встановив, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України.
Заявник при зверненні із вказаною заявою до суду судовий збір не сплатив.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Тобто, як висновується з вищевикладеного, умовами для відстрочення сплати судового збору не передбачено такої підстави, як відсутність паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника, тому вказані обставини не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору заявником.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (0,2 ? 3028 грн. = 605,60 грн.), тобто заявнику потрібно сплатити 605, 60 грн. судового збору.
Крім того, статтею 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Із заяви вбачається, що місцем проживання заявника є: АДРЕСА_1 .
Натомість заявником до заяви не додано доказів на підтвердження того, що він проживає за вказаною у заяві адресою.
Із інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.04.2025 року за параметрами « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » особу не знайдено.
Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити підсудність справи.
Тому, для усунення недоліків, заявнику необхідно надати суду докази, що підтверджують фактичне місце його проживання.
Згідно положень п.п.43-44 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 р. № 302 (далі - Порядок) вбачається, що встановлення особи це процедура, яку проводять співробітники ДМС в межах процедури видачі паспорта громадянина України та розгляду заяви про визнання особою без громадянства, за умови відсутності документів, які дозволяють впевнитися в особі заявника, та неможливості ідентифікації особи, метою якої є ототожнення особи заявника із заявленими ідентифікаційними даними та видачі документа, що посвідчує особу.
За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту державної реєстрації народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником (п. 44 Порядку № 302).
Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.
У матеріалах справи відсутні докази того, що заявник скористався визначеним законодавством порядком встановлення особи та отримання паспорта громадянина України та не додано доказів неможливості їх отримання.
Встановлення особи є необхідною передумовою для юридичного підтвердження факту постійного проживання заявника на території України.
Отже, заявнику слід надати докази проходження відповідної процедури встановлення особи.
У разі ж неможливості встановлення особи компетентним органом має бути прийнято обґрунтоване рішення про відмову в оформленні паспорта на зазначених підставах.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, вбачається, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.
За таких обставин заява підлягає залишенню без руху, про що необхідно повідомити заявника та надати йому строк для усунення виявлених недоліків.
У зв`язку з наведеним, означені вище вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.
Звертається увага заявника і на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.
Надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України у випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ