Справа № 355/887/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3582/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Чальцева Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, подану в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», на рішення Баришівського районного суду Київської області від 10 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Чальцевої Т.В., у справі №355/887/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-Банку, на підставі якої їй було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, клієнт погодився з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка". Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10. вказаного договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 кредит. Проте, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку банку станом на 29 квітня 2024 року становить 72 959,51 грн., з яких: 43 616,44 грн. - заборгованість за кредитом; 29 343,07 грн. - заборгованість по відсоткам; 00,00 грн. - штрафи. Враховуючи викладене, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 10 вересня 2024 року в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Омельченко Є.В., який діє в інтересах АТ «Акцент-Банк», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов АТ «Акцент-Банк». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові АТ «Акцент-Банк», пославшись на відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківських послуг в А-Банку та Тарифах, оскільки шляхом підписання Анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку, ОСОБА_1 користувалася кредитом, а значить ознайомлювалася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку та погодилася з ними. Також, до позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі обумовлені умови кредитування. Вказаний паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, звертаючись до суду, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 29 грудня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29 квітня 2024 року становить 72 959,51 грн., з яких: 43 616,44 грн. - заборгованість за кредитом; 29 343,07 грн. - заборгованість по відсоткам; 00,00 грн. - штрафи.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «А-Банк» через недоведення погодження з відповідачкою всіх істотних умов кредитування.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 29 грудня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % річних.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» надало суду розрахунок заборгованості, копію Анкети-заяви відповідачки від 29 грудня 2020 року, копію паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», копію виписки по картці на ім`я відповідачки, копії довідки за лімітами заборгованості та довідки за картками, та копію паспорта відповідачки (а.с. 6-35).

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а тому у суду були відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами з вищевказаними умовами був укладений.

Наявні у матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», не містять підпису відповідачки (а.с. 26-33).

Анкета-заява ОСОБА_1 містить лише її анкетні та контактну інформацію. Анкета-заява не містить даних про умови кредитування.

В ній відсутня відмітка, яку саме картку просила видати відповідачка (а.с. 12).

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Надані суду розрахунок заборгованості, виписка з рахунку, довідка за лімітами також не є документами, які посвідчують погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

Колегія суддів відхиляє посилання представника АТ «Акцент-Банк» на паспорт споживчого кредиту, як документ про погодження сторонами умов кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 29 грудня 2020 року містить опис умов за різними банківськими продуктами - карткою «Універсальна» та карткою «Універсальна Gold», та з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися (а.с. 11).

Сам паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 01 липня 2021 року, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

В паспорті споживчого кредиту відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 викладена правова позиція, відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Також, колегія суддів критично ставиться до доводів представника АТ «Акцент-Банк» про підписання паспорта споживчого кредиту відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, в останній графі паспорта споживчого кредиту зазначено, що він підписаний простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП9544. Проте, саме по собі зазначення в паспорті споживчого кредиту про його підписання електронним підписом не є підтвердженням вчинення клієнтом банку відповідних дій. АТ «Акцент-Банк» не було надано доказів ідентифікації відповідачки в системі банку та вчинення нею дій з використанням мобільного пристрою, що можуть свідчити про підписання нею доданого до позовної заяви паспорта споживчого кредиту.

Крім того, наведена в паспорті споживчого кредиту інформація не містить даних щодо конкретно визначеного строку кредитування (зазначено строк до 240 місяців), тоді як відповідно до довідки АТ «Акцент-Банк», відповідачці видана кредитна картка строком дії до липня 2027 року, при цьому згідно з матеріалами справи за даною картою кредитний ліміт не було встановлено взагалі.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, оскільки АТ «Акцент-Банк» не було доведено обставин, на які воно посилалося при зверненні із даним позовом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Омельченка Євгена Володимировича, подану в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 10 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді