Справа № 952/271/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка за життя працювала в КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області та з членів даного колгоспу не виходила.

Як запевняє позивачка в березні 2025 року з відповіді на запит їй стало відомо про те, що її матір було внесено за № 387 до Списку-Додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області серія ХР-11-00-000251 від 19.10.1994. Однак по невідомим причинам мати не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) та не оформляла право власності на дану земельну частку.

ОСОБА_1 стверджує, що прийняти та оформити спадщину не має можливості по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області, розміром 4,52 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від представника позивачки ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява в якій він просив розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками позивачки є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.02.2025.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.02.2025.

Згідно довідки № М-175/0-0.25,4-169/336-25 від 04.03.2025 виданої Відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Обжа Тамара Олександрівна на день відкриття спадщини була внесена за № 387 до Списку-Додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області серія ХР-11-00-000251 від 19.10.1994. Середній розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП ім. Шевченка складає: середній розмір ріллі 4,52 умовних кадастрових гектарів; сіножатей 0,0123 га; пасовища 0,4232 га.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12.03.2025 батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55,124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Згідно пунктів 1,4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини.

Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Беручи до уваги те, що мати позивачки за життя була членом КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області та була включена до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, отже мала право на земельну частку (пай), але не отримала сертифіката на право на земельну частку (пай) та не оформила право власності на дану землю, а позивачка, згідно чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР 1963 року,входить до кола спадкоємців за законом першої черги, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачка не очікує відшкодування понесених нею судових витрат по оплаті судового збору, тому дане питання судом не вирішується.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10,12,13,141,200,247,259,263,264,265 ЦПК України, ст. 529-530,548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області, середній розмір ріллі 4,52 умовних кадастрових гектарів, сіножатей 0,0123 га, пасовища 0,4232 га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І. Яценко