УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 202/9048/24

провадження № 61-3412ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про зміну адреси,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у якому просила суд змінити адресу будинку, належну на підставі свідоцтва право на власність на житло № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з адреси : «

АДРЕСА_1 » на адресу « АДРЕСА_2 ».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про зміну адреси закрито.

17 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про усунення недоліків касаційної скарги.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судами встановлено, що на підставі свідоцтва про право на власність на житло від 18 травня 1994 року № 4623 ОСОБА_1 належить на праві спільної власності з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , кватира, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «БТІ») від 11 січня 2022 року, до 01 січня 2013 року житловий будинок за вказаною адресою належав: 1/2 частини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва право на власність на житло № НОМЕР_1 , виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» м. Селидове 18 травня 1994 року

КП «БТІ» зареєстровано 25 березня 1999 року у кн. 3 реєстр 359; 1/2 частини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» м. Селидове 22 квітня 1994 року в

КП «БТІ» зареєстрованого 12 лютого 1999 року, у кн. 3 реєстр 359.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Звернувшись до нотаріальної контори ОСОБА_1 , не змогла прийняти у спадщину частину кватири за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що не визначені номера кватир, тобто є необхідність у коригуванні адреси.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих законом повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради в галузі житлово-комунального господарства віднесено облік та реєстрацію відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форми власності.

Згідно статті 40 цього ж Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Отже, системний аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що вирішення питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси належить до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. При цьому, діюче в Україні законодавство чітко не регламентує процедуру присвоєння такої адреси, незважаючи на те, що жодного правочину з нерухомим майном неможливо здійснити, якщо йому не присвоєно поштову адресу. В той же час, органи місцевого самоврядування не позбавлені можливості затверджувати такі процедури на місцях.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 441/1625/15-а.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси належить до повноважень виконавчого органу відповідного органу місцевого самоврядування, у разі незгоди з рішенням виконавчого органу відповідного органу місцевого самоврядування за наслідками розгляду питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, воно може бути оскаржено до суду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції, з висновками погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про зміну адреси відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська