ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1454/10/0408
Провадження № 4-с/210/5/25
У Х В А Л А

іменем України

14 квітня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Новосилецького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника Стрельник Анастасії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа АБ «УКРГАЗБАНК», яка полягає у не скасуванні арешту майна боржника та заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту майна боржника та заборони на його відчуження та просив суд: зобов`язати державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою В2-1985 (10) від 17.02.2010 року, зареєстрованої 18.08.2010 року за № 10153525.

В обґрунтування скарги зазначив, що на початку жовтня 2024 року ОСОБА_1 дізнався про те, що його нерухоме майно, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В2-1985(10) від 17.02.2010 року, зареєстрованої 18.08.2010 року за № 10153525.

19 лютого 2007 року між ВАТ АТ» Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 41/03/3, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 115000,00 грн для придбання квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та скаржником був укладений договір іпотеки № 31/03/3/1з від 19 лютого 2007 року. 19.02.2007 року скаржник отримав нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу та витяг про реєстрацію прав власності № 13690525 від 2.02.2007 року. С часом у скаржника виникли фінансові труднощі та він не зміг виконувати взяті на себе зобов`язання перед банком, як наслідок останній звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення заборгованості.

13 липня 2010 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнув з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості по процентам 11321,78 грн, простроченому кредиту 12714,87 грн, поточному кредиту 88666,00 грн, пеню у розмірі 5523,94 грн, згідно кредитного договору № 41/03/3 від 19.02.2007 року. В рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором №41/03/3 від 19.02.2007 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_1 . За примусовим виконанням судового рішення банк звернувся до Дзержинського відділу ДВС, який виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В2-1985(10) від 17.08.2010 року та зареєстровано номер обтяжень 10153525.

Зрештою ОСОБА_1 сплатив заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим виконавче провадження було закрите. Для зняття арешту скаржник звернувся до Саксаганського ДВС із заявою про зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, однак скаржнику була надана відповідь, що виконавчі провадження за 2010 рік знищені, у зв`язку із сплином терміну зберігання. До автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про боржника ОСОБА_1 не внесена, отже жодні підстави для скасування арешту у державного виконавця відсутні. Вважає, що після завершення виконавчого провадження державний виконавець мала всі підстави для зняття арешту з майна скаржника, оскільки заборгованість була погашена, а у банка відсутні претензії до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відкрито провадження за вказаною скаргою. Витребувано із Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Північного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії завірені належним чином матеріалів обтяження № 10153525 від 18.08.2010 року за постановою В2-1985(10) від 17.02.2010 року (а.с. 63).

На виконання ухвали суду від 12.03.2025 року від Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Північного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надійшли копії завірені належним чином матеріалів обтяження № 10153525 від 18.08.2010 року.

10 квітня 2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи ПАТ АБ «Укргазбанк» - Артемова А.О. згідно яких 19.02.2007 між Банком та Позивачем укладений кредитний договір № 41/03/3, відповідно до умов якого Позичальнику був наданий кредит в сумі 115 000,00 грн. на строк з 19.02.2007 по 18.02.2017 та сплатою 17,5% річних. Кредит був наданий на придбання 3-кімнатної квартири на 1 поверсі 2 поверхового будинку, загальною площею 82,2 кв. м., житловою 50,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 19.02.2007 між Банком та Позивачем укладений договір іпотеки № 41/03/3/1з, посвідчений приватним нотаріусом Пахомовою Н.І., реєстраційний № 1642. Предметом іпотеки згідно умов договору іпотеки є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 не були виконані умови кредитного договору, у зв`язку з чим Банк був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2010 по справі №2-1454/10-0408 позов Банку задоволено в повному обсязі та стягнуто з Позичальника на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість всього 118226,59 грн. згідно кредитного договору №41/03/3 від 19.02.2007. На підставі зазначеного рішення суду 11.08.2010 виданий виконавчий лист. В процесі виконавчого провадження органом державної виконавчої служби 18.08.2010 Документ сформований в системі накладено арешт на іпотечне майно, який не знятий до цього часу. Під час здійснення виконавчого провадження заборгованість за кредитом була повністю погашена. 14.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Банку з заявою з проханням підтвердити факт погашення заборгованості за кредитним договором. Банком була надана довідка про відсутність заборгованості, а також відсутність претензій щодо виконання кредитного договору.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні присутній не був скориставшись правом представництва.

Представник скаржника - адвокат Стрельник А.Ю. не заперечувала щодо розгляду справи за її відсутності, скаргу підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи АБ «УКРГАЗБАНК» не заперечував щодо розгляду справи без застосування технічних засобів фіксації.

Представник Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відтак, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень, постанова виконавця про відкриття виконавчого провадження може бути скасована судом лише у випадку, коли судом буде достовірно встановлено, що у виконавця були відсутні підстави для прийняття виконавчого документа до виконання або виконавчий документ поданий особою, яка не має права на подання виконавчого документа до виконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Так з матеріалів справи встановлено, що 19 лютого 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , був укладений договір про надання кредиту № 41/03/3, відповідно до п.1. якого, ОСОБА_1 отримав грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у розмірі 115 000, 00 грн. зі сплатою 17,5% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.02.2017 року ( а.с. 5-8).

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 , був укладений договір іпотеки № ЗІ/ОЗ/З/Із від 19 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 36, відповідно до умов якого банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, яка розташована на першому поверсі 2 поверхового будинку, загальною площею 82, 2 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві договору купівлі продажу квартири від 19.02.2007 року посвідченим Пахомовою Н.І., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, за реєстровим № 1628 ( а.с. 12-15)

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2010 року позовні вимоги Публічно акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» в особі завідуючої юридичного сектору відділення № 2 ДФ АБ «Укргазбанк» Шиян Олени Олегівни - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість по: простроченим процентам - 11321,78 гривень, простроченому кредиту - 12 714, 87 гривень, поточному кредиту - 88 666, 00 гривень, пеню у розмірі 5 523, 94 гривень, всього - 118 226, 59 (сто вісімнадцять тисяч двісті шість, 59) гривень згідно кредитного договору № 41/03/3 від 19.02.2007 року та понесені судові витрати, судовий збір у розмірі 1182,26 грн., ІТЗ - 120,00 гривень.

В рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором № 41/03/3 від 19.02.2007 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_1 (а.с. 35-36).

Відповідно до Інформаційної довідки з Додатку «Реєстр нерухомості» щодо суб`єкта ОСОБА_1 № 963 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження В2-1985(10) від 17.08.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером обтяження 10153525 (а.с. 54-55).

Згідно довідки начальника відділення № 183/03 АБ «Укргазбанк» від 19.06.2024 року № 5-183/03/39/2024 станом на 18.06.2024 року ОСОБА_1 повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № 41/03/3 від 19 лютого 2007 року, укладеному з АБ «Укргазбанк» (а.с. 90 зворот).

Відповідно до довідки начальника відділення № 251/14 АБ «Укргазбанк» Л. Мамедової № 5-251/14/1032/2024 від 0.12.2024 року - претензій до ОСОБА_1 в АБ «Укргазбанк» щодо виконання умов кредитного договору № 41/03/3 від 19 лютого 2007 року відсутні (а.с.53).

Відповідно до листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.10.2024 року № 23.11-34/306726 за підписом начальника відділу Новіковою О. надано відповідь на запит ОСОБА_1 , в якій зокрема повідомлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано обтяження арешт майна ОСОБА_1 за постановою В2-1985(10) від 17.08.2010 року. Книги обліку вхідної кореспонденції та виконавчих проваджень, які перебували на виконанні у 2010 році знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання у паперовому вигляді. До Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про боржника ОСОБА_1 не винесена, а отже жодні підстави для скасування арешту з майна ОСОБА_1 у державного виконавця відсутні (а.с.52).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно ч. 3 п. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано обтяження арешт майна ОСОБА_1 за постановою В2-1985(10) від 17.08.2010 року.

Як встановлено судом, державним виконавцем перевіркою Автоматизованої Системи Виконавчого Провадження (виконавчі провадження, які перебувають на виконанні, виконавчі провадження, які перебували на виконанні в архіві та спецрозділі) встановлено, що виконавче провадження № В21985(10) від 17.08.2010 за яким боржником є ОСОБА_1 не обліковуються.

Надати інформацію про підстави винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не маємо можливості у зв`язку з тим, що виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, які перебували на виконанні у 2010 році знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання у паперовому вигляді в архіві відділу ДВС.

Відповідно до Інформаційної довідки з Додатку «Реєстр нерухомості» щодо суб`єкта ОСОБА_1 № 963 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження В2-1985(10) від 17.08.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером обтяження 10153525.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України визначено,що основними задачами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон «Про виконавче провадження».

Згідно із статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Серед вказаних в частині 4 статті 59 Закону відсутні такі підстави для зняття виконавцем арешту як безпосереднє виконання боржником перед новим кредитором грошового обов`язку, визначеного виконавчим листом. У зв`язку із цим передбачених законом підстав зобов`язувати державного виконавця скасувати раніше накладений ним арешт з усього майна не має, а ефективним та належним способом захисту прав скаржника в такій ситуації, відповідно до приписів частини 5 статті 59 Закону, є скасування арешту з майна боржника за ухвалою суду.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, наявність арешту на майно скаржника за відсутністю виконавчого провадження, порушує право останнього на вільне володіння та розпорядження своєю власністю.

Крім того, знищення матеріалів виконавчого провадження за сплином терміну зберігання не може обмежувати права боржника власника нерухомого майна, враховуючи те, що ОСОБА_1 повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № 41/03/3 від 19 лютого 2007 року, укладеному з АБ «Укргазбанк», що підтверджено матеріалами справи та у банка відсутні претензії щодо виконання умов кредитного договору № 41/03/3 від 19 лютого 2007 року.

Тому, не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при знищенні виконавчого провадження є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право ОСОБА_1 , яке підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17, провадження №К/9901/20268/18.

У разі відсутності матеріалів відкритого виконавчого провадження, орган державної виконавчої служби у разі звернення особи зі скаргою має обґрунтувати правомірність тривалого перебування майна особи під арештом та забороною відчуження, а тому звернення з вимогою, зокрема, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України буде ефективним способом захисту.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року №206/2832/21 (провадження № 61-10757св22).

Обставини на підставі яких було накладено арешт на нерухоме майно скаржника ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день відсутні, виконавче провадження в межах якого накладався арешт завершено. Отже, продовження дії арешту нерухомого майна порушує права скаржника.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. ст. 4, 18, 26, 48, 52, 59, 73, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 223, 258-260, 447, 451, 453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа АБ «УКРГАЗБАНК», яка полягає у не скасуванні арешту майна боржника та заборони на його відчуження задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою В2-1985 (10) від 17.02.2010 року, зареєстрованої 18.08.2010 року за № 10153525.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі складання її вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р. Є. Скотар