Справа № 484/1236/25
Провадження № 2/484/764/25
Рішення

іменем України

(заочне)

14.04.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А

за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів

встановив

в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду її представник адвокат Болквадзе Б.М. з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з навчанням в ВСП «ПФК НУК імені адмірала Макарова», на третьому курсі денної форми здобуття освіти за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування, освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр», на бюджетній основі і не знаходиться на повному державному забезпеченні, термін закінчення закладу освіти 30 червня 2026 року.Розмір аліментів, які просить стягнути представник позивачки з відповідача становить 1/4 частину всіх його видів заробітку (доходів), щомісячно, з дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

В обгрунтування позову зазначено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 21.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач по справі є рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2007 року, де батьком записано ОСОБА_2 . ОСОБА_3 перебуває на денній формі навчання, а відтак немає можливості працювати та отримувати доходи. Він потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Син знаходиться на повному утриманні позивачки. Однак їй важко самостійно забезпечувати нормальний розвиток повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивачка по мірі можливості таку допомогу надає, а відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, що й зумовило її звернутися до суду.

З врахуванням того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки є здоровим, є працездатною особою та працює, має змогу щомісячно сплачувати вказаний розмір аліментів без погіршення його матеріального стану, а тому просила позов задовольнити.

14.03.2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином повідомлений про розгляд справи.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2007 року.

З довідки № 33 від 11.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 є студентом третього курсу ВСП «ПФК НУК імені адмірала Макарова» з 01 вересня 2022 року (зарахований згідно наказу № 11-п від 30 липня 2022 року) денної форми здобуття освіти за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування, освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр», на бюджетній основі і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін закінчення закладу освіти 30 червня 2026 рік.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний Кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є здоровою і працездатною особою. Наявність на утриманні інших дітей та осіб судом не встановлено, а відповідачем не надано.

Таким чином, позивачка забезпечує сина всім необхідним, однак повнолітній син потребує також матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є здоровою, повнолітньою, працездатною особою, яка може надавати таку допомогу. Іншого судом не встановлено. Звернення до суду з даним позовом є правом позивачки.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновків про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи та вимоги ст.ст. 200, 201 СК України.

Беручи до уваги майновий стан відповідача, який як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, щомісячно з моменту подання позовної заяви і до закінчення навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Також, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України

ухвалив

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 03.03.2025 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

третя особа: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя: