Справа № 522/3153/24
Провадження № 2/522/2466/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» про визнання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 2047659 від 20.06.2021 у розмірі 25593,60 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8600,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 16993,60 грн.; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2047659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом відповідача. Сума виданого кредиту 8600,00 грн, строк кредиту 14 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день. Станом на 22.06.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 25593,60 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8600,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 16993,60 грн. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2021 до Договору факторингу № 02-24122001, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

10.04.2024 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Булгарова О.О. надійшла сформована 09.04.2024 в системі «Електронний суд» зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про визнання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту недійсним, в якій просив: визнати недійсним Договір № 2047659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.06.2021 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 , стягнути з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати.

В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 стверджує, що оспорюваний договір був укладений без його участі, без його волі. Про існування такого договору йому не було відомо до моменту подання позовної заяви ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до суду. Також представник відповідача зазначив, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надало суду лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3284 від 30.11.2023, відповідно до якого нібито проведено виплату позики в сумі 8600,00 грн. на карту клієнта, без зазначення якого банку, з якого є незрозумілим кому саме виплачені ці кошти, на чиє ім`я видана картка, в якому банку вона обслуговується, чи взагалі вона існує. Також зазначив, що відсутні докази отримання коштів ОСОБА_1 , крім заяви позивача за первісним позовом. Зазначив, що ОСОБА_1 не реєструвався на сайті ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», не заповнював ніякої анкети, не робив жодних дій, які б підтверджували його наміри щодо отримання позики. ОСОБА_1 вважає, що у даному випадку фінансові шахраї використали копії його паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с. 43 45).

26.04.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Пархомчука С.В. надійшла сформована 26.04.2024 в системі «Електронний суд» заява, в якій просить відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Зазначив, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набув права вимоги за кредитним договором № 2047659 від 20.06.2021 до ОСОБА_1 у відповідності до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021, а первісним кредитором за вище вказаним кредитним договором є ТОВ «ЛІНУЕРА Україна», через інформаційно-телекомунікаційну систему якого і здійснювалося заключення договору та отримання кредитних коштів, а тому посилання ОСОБА_1 на ті обставини що він не реєструвався на сайті ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» являються маніпулятивними. Кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та актами міжнародних правових норм, що в свою чергу являється різновидом електронного підпису і протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису не створюється. Тому посилання відповідача на ті обставини що кредитний договір № 2047659 від 20.06.2021 не відповідає нормам ЦПК України являються маніпулятивними, такими що не відповідають дійсності та направленні на неповернення наданого ОСОБА_1 кредиту. Зазначив, що під час подання позовної заяви до суду, позивач надав лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №3284 від 30.11.2023 як доказ того що позикодавцем виконано умови п. 2.1 кредитного договору а саме: 20.06.2021 о 10 годині 04 хвилин 05 секунд на банківську карту відповідача НОМЕР_1 будо зараховано кредитні кошти у сумі 8 600 гривень. Відповідач разом з зустрічним позовом не надав жодного доказу того що банківська карта НОМЕР_1 йому не належить. Щодо доводів відповідача про те, що фінансові шахраї, використали копії його паспорту та ідентифікаційного коду, зазначив, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів даного факту в тому числі звернення до правоохоронних органів. Також зауважив що підчас отримання кредитних коштів та підписання кредитного договору ОСОБА_1 надав свої персональні дані такі як ідентифікаційний номер, паспортні дані та місце проживання, які без добровільного надання відповідачем позивачу, за первісним позовом, не можуть бути відомі, в той же час відповідач за первісним позовом, жодним чином не поставив під сумнів актуалізацію цих даних, походження та не заявляв жодних заяв щодо розголошення персональних даних, що являється доказом підписання кредитного договору саме ОСОБА_1 (а.с. 56 59).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про визнання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту недійсним. Об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 74).

31.07.2024 на адресу суду від представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Булгарова О.О. надійшли сформовані 31.07.2024 в системі «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначив, що позивачем не надано суду жодного первинного бухгалтерського документа, що підтверджував би факт здійснення господарської операції, в тому числі, але не виключно, надання кредитних коштів первісними кредиторами відповідачу, оплати відповідачем певних сум по кредиту, нарахування відсотків тощо. В первісній позовній заяві не було надано взагалі жодного документу, який хоч якось пояснював б факт переведення коштів на рахунок відповідача Первісними кредиторами. Таким чином, жодний з первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивачем наданий не був, а отже суд не має можливості встановити існування заборгованості відповідача перед позивачем та можливий розмір такої заборгованості. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Тому, надані розрахунки заборгованості не є належними доказами суми заборгованості. Окрім того, надані позивачем разом з позовом розрахунки заборгованості по кредитним договорам містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, тощо. Таким чином відсутні підстави для задоволення первісного позову (а.с. 91 92).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просив задовольнити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду від представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Булгарова О.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя. У задоволенні первісного позову просив відмовити та задовольнити зустрічний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 14 квітня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 20.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №2047659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідно до умов якого сума кредиту 8600,00 грн.; строк кредиту 14 днів; стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.

Загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п. 1.3оговору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п. 4.2.5 Договору) (а.с. 9 16).

Також, 20.06.2021 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту 8600,00 грн., строк кредиту 14 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка: 693,50% річних (1,90% в день), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 2287,60 грн (а.с. 17 18).

Відповідно до довідки про ідентифікацію, яка видана ТОВ «Лінеура Україна» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №2047659 від 20.06.2021 ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. Одноразовий ідентифікатор Е033, час відправки ідентифікатору позичальнику 20.06.2021 10:01:37, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор 07 (а.с. 23).

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.11.20023 за вих. № 3284 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта № НОМЕР_1 : 20.06.2021 о 10:04:05 на суму 8600,00 грн (а.с.24).

24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) укладено договір факторингу № 02-24122001.

Пунктом 1.1 Договору факторингу визначено, що Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за кредитними договорами (а.с. 25 28).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2047659 від 20.06.2021, у загальному розмірі 25593,60 грн., з яких: 8600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16993,60 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 29).

Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №2047659 встановлено, що станом на 22.06.2023 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 25593,60 грн, який складається з наступного: 8600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16993,60 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 22).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2047659 від 20.06.2021, за умовами якого він отримав грошові кошти у розмірі 8600,00 грн шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок.

Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону позичальника. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд зазначає, що у кредитному договорі №2047659 від 20.06.2021 наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація, порядок повернення кредиту та сплати процентів.

Умови Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.

Отже, наведене свідчить, що ОСОБА_1 ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору.

Суд вважає що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2047659 від 20.06.2021 є укладеним та позичальник ознайомлений з його умовами.

Доводи представника відповідача за первісним позовом про ненадання позивачем за первісним позовом первинних фінансових документів на підтвердження факту видачі кредиту, спростовуються наявною в матеріалах справи, інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.11.2023 щодо перерахування 30.06.2021 кредитних коштів в сумі 8600,00 грн. на банківську картку НОМЕР_1 та наданою випискою з особового рахунку.

Суд вважає зазначені докази належними та такими, що підтверджують факт перерахування позичальнику на вказаний ним рахунок кредитних коштів.

Крім цього, суд зазначає, що ОСОБА_1 маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, мав можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність йому вищезгаданої картки, або виписку зі свого рахунку на підтвердження надходження чи не надходження коштів від кредитора на виконання умов укладеного договору, його розміру.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно зустрічного позову суд зазначає наступне.

За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 203, 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недодержання виписаних вимог в прямо визначених законом випадках у відповідності до ст. 215 цього Кодексу робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може тягнути його недійсність за судовим рішенням.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, а саме, коли: зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин не має необхідного обсягу цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не є вільним і не відповідає його внутрішній волі; не дотримано встановленої законом форми правочину; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Істотні умови відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, які визнані такими законом або необхідні для даного виду, то договір вважається укладеним і набуває обов`язкової сили для сторін.

Одночасно слід зазначити, що договір є підставою виникнення договірного зобов`язання - під яким, відповідно до ст. 509 ЦК України, слід розуміти правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в кредит грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» та 20.06.2021 підписав договір № 2047659 від 20 червня 2021 року. Вказаний договір містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, РНОКПП, серію та номер паспорта і дату його видачі, адресу місця реєстрації, номер мобільного телефону, а також адреса електронної пошти.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Булгаров О.О. у зустрічній позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 заперечує факт укладення ним кредитного договору, посилаючись на те, що його паспорт та ідентифікаційний номер були використані фінансовими шахраями.

Разом з тим стороною відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що кредитний договір укладений без участі ОСОБА_1 , без його волі. Матеріали справи не містять даних щодо звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу використання третіми особами його персональних даних.

Суд зазначає, що підписи ОСОБА_1 на договорі свідчать про те, що він ознайомився із змістом договору та погодився із умовами викладеними у договорі. Вказане, на думку суду, свідчить саме про волевиявлення ОСОБА_1 щодо встановлення кредитних правовідносин з ТОВ «Лінеура Україна».

Таким чином, кредитний договір № 2047659 від 20 червня 2021 року укладений сторонами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, які були ним обумовлені. Будь-які підстави вважати, що правочин суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, судом не встановлені.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів зустрічного позову ОСОБА_1 та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

30.05.2024 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом адвоката Пархомчука С.В. надійшла сформована 29.05.2024 в системі «Електронний суд» заява, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (Клієнт) та адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем (Адвокат). Відповідно до п. 1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

Вартість правової допомоги адвоката обчислюється, виходячи з фактично затрачених годин роботи адвоката, та розраховується виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється у розмірі 2000,00 грн. за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги (п 3.1. Договору);

- Акт про отримання правової допомоги від 15.05.2024, на підтвердження надання правової допомоги адвокатом згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 та відсутності претензій на отримані послуги, у якому зазначено: послуга зустріч та консультація щодо перспектив судового врегулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2047659 від 20.06.2021, кількість годин 1, вартість години 2000,00 грн, сума 2000,00 грн; послуга складання та подання до суду позовної заяви, годин 2,5, вартість години 2000,00 грн, сума 5000,00 грн; послуга інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, годин 1,5, вартість години 2000,00 грн, сума 3000,00 грн.; послуга канцелярські витрати, відправка поштової кореспонденції, сума 500,00 грн. Загальна вартість за послуга складає 10500,00 грн.

- Рахунок про оплату № 15.05.2024-50 від 15.05.2024 за Договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 за надані послуги, загальна вартість яких становить 10500,00 грн.;

- Платіжну інструкцію № 31464 від 20.05.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатило адвокату Пархомчуку Сергію Валерійовичу 10500,00 грн. за надання правової допомоги згідно рахунку № 15.05.2024-50.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.

Отже, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 203, 205, 207, 215, 509, 526, 610, 626, 627, 638, 1046, 1047, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» ст.ст. 10-13, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» () заборгованість за кредитним договором № 2047659 від 20.06.2021 в розмірі 25593,60 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три грн. 60 коп.) гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8600,00 (вісім тисяч шістсот) гривень, прострочена заборгованість за відсотками - 16993,60 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто три грн. 60 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» () судовий збір в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» () витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» про визнання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту недійсним, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН