Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/581/25
Номер провадження2-о/173/58/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

повне

10 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Усенко Ю.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Шевченко О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_2 . Під час шлюбу народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На момент його смерті вони разом вже не проживали, та не підтримували жодних відносин та зв`язку.

Їх спільний син, ОСОБА_3 зник безвісті 28.12.2024 року поблизу н.п. Вікторовка в Курській області під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії рф, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу Збройних Сил України. Для отримання матеріальної допомоги їй необхідно свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , як батька безвісті зниклого сина. Вона звернулася до відділу реєстрації актів громадянського стану з відповідною заявою про видачу свідоцтва про смерть, але від Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.02.2025 року заявник отримала відмову, оскільки пред`явлене лікарське свідоцтво про смерть, не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України.

ОСОБА_2 був похований за лікарським свідоцтвом про смерть, але його смерть не була зареєстрована у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Інформація про смерть ОСОБА_2 в державних реєстрах відсутня.

Провадження у справі відкрито 07.03.2025.

Ухвалою суду від 26.03.2025 була визнана обов`язковою явка представника заінтересованої особи.

Заявник в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягає, пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 помер у 1993 році. На той час вони разом не жили та не підтримували відносин. Його поховали батьки без реєстрації смерті в органах РАГСу. Факт смерті колишнього чоловіка їй необхідно встановити для отримання матеріальної допомоги у зв`язку з тією обставиною, що їх спільний син зник безвісті під час виконання військового обов`язку та батьки мають право на отримання грошової допомоги від держави.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення вимог заявника не заперечувала. Пояснила, що зареєструвати смерть ОСОБА_2 в органах РАГСу на підставі наданого заявницею лікарського свідоцтва про смерть не має можливості, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, яке не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Медичний заклад не зміг підтвердити дійсність свідоцтва про смерть у зв`язку зі знищенням архіву.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 1984 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1462. ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , у якому батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно Сповіщення сім`ї № 364, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 28 грудня 2024 року. Заявнику для отримання матеріальної допомоги як члену сім`ї військовослужбовця необхідно свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , як матері безвісті зниклого сина.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 54 від 12 квітня 1993 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Чаплинка, Петриківського району, Дніпропетровської області.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 4, сформованого 08.04.2025, встановлено, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в органах РАГСу не реєструвалася.

12.02.2025 за № 121/31.4-66 Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у проведені державної реєстрації смерті з посиланням на невідповідність лікарського свідоцтва про смерть у формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Встановлення факту смерті батька зниклого безвісті сина заявника необхідне для реалізації її право на матеріальне забезпечення.

Згідно з ч.1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 8 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи містить копія лікарського свідоцтва про смерть № 54 від 12 квітня 1993 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Чаплинка, Петриківського району, Дніпропетровської області. Вказане лікарське свідоцтво не може відповідати формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.-08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», оскільки видане у 1993 році.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме, від його встановлення залежить призначення грошової виплати у зв`язку зі зникненням безвісті її сина, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту не має.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті, що передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, площа О. Поля, 8), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Дніпро (колишня назва Дніпропетровськ) Дніпропетровської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: село Чаплинка, Петриківський район Дніпропетровська область, Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення складений 15.04.2025.

Суддя: Є.В. Челюбєєв