Єдиний унікальний номер: 448/134/25
Провадження № 2/448/236/25
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
08.04.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Романченко І.А.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
її представника адвоката Демчук Г.В.,
та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Борисенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 01.06.2024р. вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Мостиському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №47. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20.01.2025р., ухваленим у цивільній справі ЄУН 448/2081/24, - шлюб розірвано.
Вказує, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Покликається на те, що на даний час з відповідачем ОСОБА_2 спільно не проживає та не веде спільного побуту. Їхня дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею (позивачкою) та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Вона (позивачка) не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у неї немає родичів чи інших осіб, на яких можна було б залишити півторарічну дочку у разі необхідності, відтак змушена користуватися послугами няньки, яких вона фактично не в змозі оплатити за рахунок отримуваної нею соціальної допомоги, яку отримує у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860 грн. щомісячно.
Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання своєї дочки ОСОБА_4 , добровільно не надає матеріальної допомоги, між ними (сторонами) не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини.
Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, інших осіб на утриманні не має, натомість отримує доходи від здачі в оренду паїв та має у власності рухоме та нерухоме майно, зокрема автомобіль та будинок, відповідно такий має можливість утримувати дочку.
З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розмірі по 10 000 грн. щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття
Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому такий частково визнає пред`явлені до нього позовні вимоги, зокрема зазначає, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В задоволенні ж решти позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити. Поданий відзив на позовну заяву відповідач обґрунтовує наступними доводами: він (відповідач) добровільно, в міру своїх можливостей, забезпечував та забезпечує усім необхідним малолітню дитину, адже за час їхнього з позивачкою подружнього життя він віддавав на потреби сім`ї усі зароблені кошти, які позивачка витрачала на власний розсуд та на купівлю доньці усього необхідного: одяг, взуття, засоби гігієни, ліки, дитяче харчування, тощо. Позивачка жодним чином не намагалась домовитись з ним про сплату аліментів добровільно шляхом укладення відповідної угоди, а така намагається вирішити спір лише в судовому порядку без досудового врегулювання. Не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами доводи позивачки про те, що «він (відповідач) інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає; відповідач має у своїй власності рухоме майно - автомобіль, нерухоме майно - будинок, отримує доходи від здачі в оренду земельних паїв». Він (відповідач) ніде не працює, жодних видів соціальної допомоги чи державних пільг не отримує, що підтверджується наданою ним довідкою про неотримання допомоги, виданою Управлінням соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації за №194 від 05.02.2025 року. Наявність у нього (відповідача) на праві власності майна - автомобіля та житлового будинку не є предметом спору у даній справі, однак автомобіль був придбаний ним (відповідачем) ще задовго до реєстрації шлюбу з позивачкою, а житловий будинок успадкований ним після смерті батька. Він (відповідач) не заперечує тієї обставини, що здає в оренду земельні ділянки (паї), однак дохід від оренди є мізерним та становить близько 3000 грн. в рік. Інших доходів, в тому числі з - за кордону, він не має. Крім цього, він здійснює матеріальне утримання своєї матері-пенсіонерки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає. Інших близьких осіб, які б здійснювали догляд та матеріальне утримання ОСОБА_5 , - немає, так як її рідна донька - ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає та знаходиться за кодоном, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї мешканця ОСОБА_2 від 06.02.2025 року за №53 (додається). Його матір є особою похилого віку (74 роки), пенсіонеркою за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 13.04.2017року) та потребує постійного догляду та матеріальної підтримки у зв`язку із старістю та хворобами. Вона вже багато років (з 2005р.) важко хворіє онкологією, а саме множинна мієлома, дифузна форма, обмінний поліартрит, стан після хіміотерапевтичного лікування, що підтверджується довідкою КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області №003-24/35 від 10.02.2025р. (додається). Також, позивачкою не наведено належних доказів необхідності стягнення аліментів у значеному нею розмірі (10 000 грн. щомісячно) та того, що його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини саме у такому розмірі. Однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у нього, як відповідача, можливості надавати матеріальну допомогу своїй доньці, однак він не має такої змоги. Стверджує, що позивачка по справі є працездатною особою молодого віку, вона є неофіційно працевлаштована бухгалтером та отримує стабільний високий дохід. Також йому (відповідачу) відомо, що позивачка разом з їхньою донькою не проживає за адресою реєстрації у АДРЕСА_1 , оскільки здає вказану квартиру в оренду за грошову винагороду в розмірі 150 доларів США щомісячно. Також зазначає, що прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлюються Законом «Про Державний бюджет на 2025 рік» за поданням Міністерства фінансів. На сьогодні прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років із 1 січня 2025 року становить 2563 гривні. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Таким чином, на момент звернення до суду, позивачка просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі, який перевищує рівну міру утримання дитини обома батьками, оскільки для дитини віком до 6 років мінімальний розмір аліментів становить 1281,50 грн. місяць (50% від прожиткового мінімуму станом на 01.01.2025р.). Отже, він (відповідач) згідний сплачувати аліменти у розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного у та до досягнення дитиною повноліття.
Позивачкою ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, у якій така зазначила, що підтримує заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі з огляду на наступне. 13.02.2025р. вона отримала відзив відповідача ОСОБА_2 на її позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, стверджує, що він ніде не працює та не має інших доходів, утримує матір-пенсіонерку, а також зазначає, що вона (позивачка) нібито працює та отримує доходи і має можливість утримувати дитину. Ці обставини не відповідають дійсності, тому просить суд їх не брати до уваги з наступних міркувань. ОСОБА_2 є молодою, здоровою та працездатною особою і ніщо йому не перешкоджає працевлаштуватись та заробляти кошти на утримання дитини. Окрім того, як їй (позивачці) відомо, відповідач ОСОБА_2 працює неофіційно - займається ремонтами квартир і отримував та отримує за це чималі кошти, а тому і не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення та не отримує ніякої соціальної допомоги від держави, що підтверджується доданою відповідачем довідкою №194 від 05.02.2025р., виданою Управлінням соціального захисту населення Яворівської РДА. Окрім того, відповідач ОСОБА_2 здає в оренду земельні ділянки, від яких отримує дохід як в грошовій, так і в натуральній формі (довідка ФГ «Агрогрінхом» від 10.02.2025р. додається). Просить врахувати також те, що якщо відповідач у відзиві зазначив, що матеріально утримує матір пенсіонерку, то він має на це кошти (хоча всім відомо і не потребує доказування той факт, що пенсіонери отримують пенсію від держави) і це ще раз вказує, що відповідач отримує неофіційний дохід для того, щоб утримувати себе та матір. Також їй (позивачці) відомо, що для матері ОСОБА_2 ОСОБА_5 систематично надсилає кошти її дочка ОСОБА_6 , яка працює та проживає за кордоном. Крім того, в тому ж населеному пункті і на одній і тій же АДРЕСА_2 , поряд з матір`ю ОСОБА_2 , проживає і її старший син ( ОСОБА_7 (брат відповідача ОСОБА_2 ). Також слід зазначити, що органом місцевого самоврядування опіка або піклування щодо матері відповідача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не встановлювалась (довідка додається). А відтак твердження відповідача про те, що він утримує матір-пенсіонерку не відповідає дійсності. Що ж до тверджень відповідача, що вона (позивачка) працює і має додаткові доходи, то такі нічим не підтверджені та не відповідають дійсності. Вона (позивачка) перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною (дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), отримує з цього приводу допомогу від держави (довідка з Управління соціального захисту населення від 23.01.2025 за №127 була додана до матеріалів позовної заяви), та має ще на утриманні неповнолітнього сина-школяра ( копія свідоцтва про народження додається). Крім того, просить суд врахувати те, що у неї тут немає родичів чи інших близьких осіб, на яких можна було б залишити півторарічну дочку у разі необхідності виходу на роботу. А відтак, вона не має можливості на даний час працювати, а твердження відповідача про те, що вона має «стабільний високий дохід» не відповідає дійсності, як не відповідає дійсності і той факт, що відповідач забезпечує всім необхідним їхню малолітню дитину, оскільки жодного разу впродовж останніх місяців ОСОБА_2 навіть не поцікавився чи здорова дитина, чи їй щось потрібно, а тим більше нічого для дитини не купував та жодних доказів про придбання та передачі для дитини хоч якоїсь дрібнички суду не надав. Станом на даний час всі витрати, пов`язані з проживанням, утриманням та доглядом дитини, - несе вона (позивачка). З урахуванням того, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на дитину, вона (позивачка) просить суд її позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 27.01.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Демчук Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів, що наведені стороною позивача у позовній заяві та відповіді на відзив. Просять стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розмірі по 10 000 грн. щомісячно. Вважають, що аліменти саме у такій грошовій сумі можуть належним чином задовольнити потреби дитини. Також вважають, що відповідач має можливість забезпечити дитину належним утриманням. Просили суд врахувати ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 на даний час має нерегулярний дохід, однак такий є молодою працездатною особою, яка може працевлаштуватись, на утриманні інших осіб немає.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Борисенко В.В.в судовому засіданні ствердив, що сторона відповідача частково визнає позовні вимоги та відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення такою повноліття. В іншій частині в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Крім того, просив суд врахувати те, що станом на час розгляду справи стороною позивача не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) відповідача для стягнення з нього аліментів на утримання дитини у такому розмірі, про який просить сторона позивача.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що з 01 червня 2024р. сторони по справі ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) перебували у шлюбі, який був зареєстрований Мостиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №47.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20.01.2025р., ухваленим у цивільній справі ЄУН 448/2081/24 (провадження № 2/448/130/25), - шлюб між сторонами розірвано.

Сторони по справі є батьками дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. Факт проживання дитини з матір`ю сторона відповідача визнає.

На утриманні позивачки ОСОБА_1 перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі по 860 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає кошти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про її матеріальне забезпечення.

Відповідач ОСОБА_2 як орендодавець уклав з ФГ «АГРОГРІНХОМ» договори оренди земельних ділянок площею 2,0103 та 0,5968 га, згідно яких сума орендної плати становить 3565,30 грн. в рік (частина орендної плати сплачується орендодавцю у грошовій формі, а частина в натуральній формі зерном).

Відповідач ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області та не отримує допомог.

Відповідач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою числяться зареєстрованими ще сестра позивача ОСОБА_6 разом з дітьми, однак зазначені особи за місцем реєстрації не проживають.

Відповідач ОСОБА_2 матеріально допомагає своїй матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, пенсіонером, має незадовільний стан здоров`я, зокрема знаходиться на диспансерному обліку з 29.12.2005р. у лікаря-онколога КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області з діагнозом: «множинна мієлома, дифузна форма. Обмінний поліартрит. Стан після хіміотерапевтичного лікування», та яка проживає саме разом з ним (позивачем).

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про народження дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї мешканки ОСОБА_1 ; копією паспорта позивачки; копією паспорта відповідача ОСОБА_2 ; витягом з реєстру територіальної громади №2025/000843066 від 21.01.2025р.; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №60/05-09, виданою 21.01.2025р. адміністратором відділу «ЦНАП» Мостиської міської ради Львівської області; довідкою №127 від 23.01.2025р., виданою Яворівським управлінням соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області; довідкою про неотримання допомоги №194 від 05.02.2025р., виданою Управлінням соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №52, виданою 05.02.2025р. за відомостями органу реєстрації Мостиської міської ради Львівської області; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї мешканця ОСОБА_2 ; копією пенсійного посвідчення ОСОБА_5 ; довідкою №003-24/35 від 10.02.2025р., виданою КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області; довідкою ФГ «АГРОГРІНХОМ» від 10.02.2025р.; відповідями-повідомленнями старости старостинського округу №4 Мостиської міської ради Львівської області Шкульського Р. від 06.02.2025р. №11 та 18.02.2025р. №16 на адвокатські запити; іншими матеріалами справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025р. розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 грн.

Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Судом встановлено, що дитина сторін дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком ОСОБА_3 та відповідно зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

Судом враховано матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , вік, стан здоров`я та матеріальний стан дитини дочки ОСОБА_4 , ті обставини, що дитина сторін проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , остання несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням в разі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, наявність у позивачки ще однієї дитини. Також судом враховано часткове визнання відповідачем позову, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання дитини дочки ОСОБА_4 , однак такий є фізично здоровим та працездатним, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який має у власності нерухоме майно, на утриманні якого не має жодних інших дітей чи осіб, однак фактично такий матеріально допомагає своїй матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, пенсіонером, має незадовільний стан здоров`я, зокрема знаходиться на диспансерному обліку з 29.12.2005р. у лікаря-онколога КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області з діагнозом: «множинна мієлома, дифузна форма. Обмінний поліартрит. Стан після хіміотерапевтичного лікування», з якою відповідач проживає однією сім`єю.

Крім того, судом враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей.

Посилання сторони відповідача на наявність у нього мізерних доходів, відсутність достатнього доходу не свідчить про неможливість останнього працевлаштуватися або виконувати будь-яку роботу, маючи на меті отримання доходу. Докази неможливості працевлаштування відповідача - в матеріалах справи відсутні. Зокрема, докази того, що працездатність відповідача обмежена чи будь-які інші докази. Отже, відповідачем не доведено наявності у нього обставин, які б перешкоджали працевлаштуванню, наявності протипоказань до виконання будь-яких видів робіт, так і відсутності у нього реальної можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з того, що відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження фінансової забезпеченості відповідача (скрутного матеріального становища) не може свідчити про відсутність можливості надання утримання малолітній дитині та про його матеріальний стан (матеріальну забезпеченість) взагалі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що стороною позивача не доведено належними та достатніми доказами підставності позовних вимог про стягнення аліментів у зазначеному ними розмірі, можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини саме у розмірі по 10 000 грн. щомісячно, так і потреби в щомісячному утриманні від відповідача аліментів на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зазначеному розмірі в сумі 10 000 грн., яка у кілька разів перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (суму коштів, що визначена законом, яка має вистачити для задоволення потреб першої необхідності дитини, що, відповідно, включає витрати на харчування, непродовольчі товари та оплату низки послуг, які є невід`ємною частиною повсякденного життя).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів у сумі 3000 грн. щомісячно, що фактично перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів (2563 грн.), на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено.

Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну (зменшення або збільшення) розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені частково (на 30%), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 363,36 грн. (1211,20 грн.*30%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 363 (триста шістдесят три) грн. 36 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , уродженка м.Мостиська Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженець с.Чишки Мостиського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 14.04.2025р.

Суддя Ю.В.Кічак