Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1108/24

Провадження №2/377/88/25

14 квітня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

29 листопада 2024 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» засобами поштового зв`язку звернулось до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , який надійшов до суду 04 грудня 2024 року, в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2020 у розмірі 30 209,40 грн станом на 25 жовтня 2024 року, а також просило стягнути сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у жовтні 2017 року ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», запустив новий проєкт monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 08.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08.10.2020 та, встановивши мобільний додаток monobank, отримала розрахункову карту № НОМЕР_1 . Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів MONOBANK / Universal Bank затверджені протоколом Правління від 16.06.2020 № 36 та діяли з 17.09.2020 по 15.10.2020, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Анкету-заяву клієнтом було підписано 08.10.2020, відповідно саме в цей період були дійсні Умови і правила в редакції від 16.09.2020. Отже, відповідач на час підписання Анкети-заяви не могла бути ознайомлена з будь-якими іншими правилами. Відповідно п.п. 5.22. п. 5 Розділу II Умов кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Отже, 08.10.2020 між позивачем та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.01.2023 направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Станом на 25.10.2024 заборгованість відповідача становить 30 209,40 грн, в тому числі 30 209,40 грн- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, яка відповідно до статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь банку (а.с. 3-14).

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27 січня 2025 року (а.с.74-75).

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України відкладено судове засідання на 11 лютого 2025 року (а.с.83-84).

28 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 27 січня 2025 року, в якому відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв представник - адвокат Піндур Микола Михайлович, позовні вимоги визнала частково на суму 5 806,7 грн. Відповідач зазначала, що:

- розмір кредитного ліміту у Анкеті-заяві не обговорено, заява не містить суми кредитного ліміту, а також інформації про те, про які саме банківські послуги йдеться; матеріали справи не містять розміру кредитного ліміту, який був встановлений відповідачу; в Анкеті-заяві не зазначений тип процентної ставки (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів, а також відсутня інформація орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит, яка є обов`язковою; відсутня дата та час електронного підпису;

- документи на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема, Витяг з Умов і Прави та Витяг з Тарифів за карткою Monobank не містять підпису відповідача, а отже не можуть підтверджувати отримання відповідачем кредитних коштів та взагалі, що містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, ані того, що, підписуючи Анкету-заяву, відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитними коштами ; крім того, в Анкеті-заяві не зазначений термін сплати відсотків, не вказано на яку саме суму нараховується відсотки та взагалі не роз`яснено, що таке пільговий період; відсутня згода відповідача на договірне списання процентів за рахунок кредитного ліміту внаслідок чого збільшується заборгованість;

- позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо самого виду договору (кредитний або будь-який інший), а також щодо інших умов, викладених у доданих до позовної заяви документів, не доведено факту надання кредиту на підставі анкети-заяви, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними і задоволені бути не можуть на суму у розмірі 30 209,40 грн; оскільки проценти банком нараховані і списанні безпідставно, тому позовні вимоги відповідач визнає частково;

- Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, Тарифи не містять підпису позичальника; відсутні докази, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «Monobank» розуміла відповідач, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування фізичних осіб, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір та сплату відсотків, пені і комісії не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки не підтверджують вказаних обставин, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 ( а.с. 89-92).

06 лютого 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, в інтересах якого діяв представник ОСОБА_2 , просив задовольнити позовні вимоги, посилаюсь на обставини, зазначені в позовній заяві. Позивач зазначав, що:

- Анкету-заяву клієнтом було підписано 08.10.2020, відповідно саме в цей період були дійсні Умови і правила в редакції від 16.09.2020; відповідач на час підписання Анкети-заяви не могла бути ознайомлена з будь-якими іншими правилами;

- згідно з процедурою входу у мобільний застосунок «Monobank», без ознайомлення та згодою з Умовами в правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту шляхом накладення електронного цифрового підпису, увійти в додаток не можливо; у свою чергу, без входу у додаток неможливо користування карткою;

- на підставі укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договору відповідач отримала кредит в розмірі 3 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який було збільшено до 15 000,00 гривень, платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 ;

- 08.10.2020 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в застосунку «Monobank», в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Крім того п.п. 5.15-5.19 п.5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язанням клієнтом за договором;

- відповідно п.5.23. п. 5 Розділу II Умов кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

- у даному спорі слід врахувати саму специфіку договору Monobank, він не є договором ПАТ КБ «ПриватБанк», на судову практику якого посилається представник відповідача. Оскільки проєкт «monobank» не є ідентичним кредитним карткам, виданим ПАТ КБ «ПриватБанк» (так в правилах ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні дати прийняття правил, дати затвердження правил, що позбавляло суди можливості визначити часовий діапазон дії таких правил чи внесення змін. Такі правила не надавались в мобільному додатку). Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу, що узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц;

- таким чином, АТ «Універсал Банк» вважає доведеним існування між сторонами у справі договірних зобов`язань та суми боргу, яка вказана і в розрахунку заборгованості, і в позовній заяві. Розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом (а.с. 98-110).

11 лютого 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , від імені якої діяв представник- адвокат Піндур Микола Михайлович, в якій відповідач частково визнала позов на суму 5 806,70 грн, виходячи з розрахунку: 35 057,80 грн ( використані грошові кошти) - 29 251,10 грн ( сума погашення за кредитом). Відповідач вказала, що 14 497,88 грн ( «сплачено відсотків») - сума, яку безпідставно списував банк в односторонньому порядку на погашення відсотків, яких порядок нарахування та сплата не узгоджена сторонами, не передбачене і договірне списання з одного самого рахунку на погашення заборгованості. Крім того, відповідач не визнала суму в розмірі 740,00 грн, яка була списана позивачем на погашення простроченої заборгованості, оскільки Анкетою- заявою передбачено договірне списання грошових коштів на виконання інших зобов`язань перед банком, а не на погашення одного і того самого рахунку, що призводить до штучного збільшення заборгованості за процентами ( а.с. 119-121).

11 лютого 2025 року за клопотанням представника відповідача-адвоката Піндура М.М. було оголошено перерву в судовому засіданні до 26 лютого 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України ( а.с. 128-130).

18 лютого 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач ОСОБА_1 , від імені якої діяв представник-адвокат Піндур Микола Михайлович, просила стягнути з неї 5 806,70 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити. Посилаючись на аналогічні обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву, відповідач також зазначала, що:

- довідка про встановлені кредитні ліміти на суму 3 000,00 грн, 10 000,00 грн та 15 000,00 грн підвереджує, що сума заборгованості за тілом кредиту не може бути більше, ніж 15 000,00 грн, а тому нарахування заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30 209,40 грн є безпідставним;

- відсутні підстави стягнення заявленої позивачем суми поза сумою 15 000,00 грн, фактично отриманих відповідачем, оскільки з дослідженої судом Анкети-заяви вбачається, що вона містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, інші особисті відомості і не містить даних про розмір кредитних коштів. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позові, а отже не є належним доказом наявності заборгованості;

- з позовної заяви та відповіді на відзив позивача вбачається, що позивач обчислив суму заборгованості в розмірі 30 209,40 грн шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків. Однак жодними умовами анкети-заяви, чи іншої угоди між сторонами цього не передбачено, відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять. Крім того п. 10 Анкеті-заяви « надаю право та доручаю банку здійснювати договірне списання коштів з усіх моїх рахунків, відкритих у банку, без додаткових моїх розпоряджень, для погашення будь-яких інших моїх грошових зобов`язань перед банком» не дає право відповідачу самостійно погашати нараховані проценти, внаслідок чого збільшується штучно заборгованість за тілом кредиту;

- згідно з пунктом 6 частини другої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» несанкціонований овердрафт є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення; в матеріалах справи відсутні докази, що було перевищення сум операцій більше ніж встановлений кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн;

- відповідач навела власний розрахунок заборгованості, який є аналогічним тому, що викладений в її заяві про часткове визнання позову ( а.с. 139-142).

26 лютого 2025 року судове засідання було відкладено до 12 березня 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України ( а.с.154-153).

12 березня 2025 року з клопотанням представника відповідача адвоката Піндура М.М. судове засідання було відкладено на 07 квітня 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України ( а.с.163-164).

Позивач свого представника у судове засідання 07 квітня 2025 року не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним через електронний кабінет (а.с.166); у позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Універсал Банк» у разі неявки в судове засідання відповідача ( а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Піндур М.М. у судове засідання 07 квітня 2025 року не прибули, про дату час і місце судового засідання були повідомлені належним чином ( а.с. 167, 170).

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частинами четвертою, п`ятою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08 жовтня 2020 року та, встановивши мобільний додаток monobank, отримала розрахункову карту № НОМЕР_1 .

Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів ( MONOBANK / Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг.

Відповідач, підписуючи цю Анкету заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, підтвердила отримання примірника договору в мобільному додатку monobank, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення договору та зобов`язалась виконувати його умови (п.1 Анкети-заяви).

Відповідач просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_2 у гривні на ім`я ОСОБА_1 ( п.2 Анкети-заяви).

Відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. Відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток ( п.3 Анкети-заяви).

Відповідач просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Із цією метою вона засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку для засвідчення її дій. Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини ( у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися з використанням простого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису (п. 6 Анкети-заяви).

Усе листування щодо договору відповідач просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку відповідно до умов Договору (п.9 Анкети-заяви).

Відповідач надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком ( п. 10 Анкети-заяви).

Відповідач підписанням цієї Анкети-заяви підтвердила факт передачі їй другого примірника Анкети-заяви, платіжної картки MONOBANK та Тарифів ( а.с.15).

До Анкети-заяви банк додав: Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank, чинну редакцію яких затверджено протоколом Правління №36 від 16.09.2020, що набуває чинності з 17.09.2020 ( а.с. 38-59); Витяг з Тарифів банку «Чорна картка monobank» ( а.с.60-62); копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ( а.с.16-19); копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ( а.с.20).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором б/н від 08.10.2020 станом на 25 жовтня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 30 209,40 грн (а. с. 21-23).

Також позивач надав довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 02.02.2025, де вказано, що розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2020 за карткою № НОМЕР_1 станом на 02 лютого 2025 року становить: 08.10.2020 -3 000,00 грн; 08.02.2021 10 000,00 грн; 22.02.2021- 15 000,00 грн (а.с.113).

Згідно з довідкою від 02.02.2025 про наявність рахунку клієнту ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за типом рахунку -Чорна картка у валюті рахунку UAН, зі статусом активна ( а.с.112).

Крім того, банк надав виписку з особового рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року ( а.с. 24-37), а також деталізовану виписку про рух коштів по картці № НОМЕР_1 рахунку НОМЕР_2 за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року ( а.с. 114-117).

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( частина перша статті 13 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року ( далі-Закон №675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина четверта статті 11 Закону №675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього ( частина п`ята статті 11 Закону №675-VIII).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За приписами частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 року ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», запустив новий проєкт «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок «Monobank» полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

В даній Анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

В Анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримала відповідний електронний ключ та електронний підпис.

Згідно із п. 3 Анкети-заяви відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. В Анкеті-заяві сторони погодили право банку на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та порядок сповіщення про це боржника; пільговий період за користування кредитним лімітом, який становить 62 дні, а також те, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1 % на місяць.

Крім того, в п. 6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору» (п. 11 Анкети-заяви).

Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним їй відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України» використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» з використанням електронного підпису є правомірними та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

Отже, судом встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису та вважається таким, що укладений у письмовій формі відповідно до статей 205, 207 ЦК України.

Доводи відповідача про те, що в Анкеті-заяві відсутня дата та час електронного підпису, не впливають на висновок суду про укладення кредитного договору за допомогою електронного підпису, оскільки зі змісту Анкети-заяви та з її п. 1 вбачається, що відповідач підписала договір аналогом власноручного підпису, тобто шляхом факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів електронного копіювання на екрані власного смартфону 08 жовтня 2020 року у мобільному додатку monobank, а також в п.6 Анкети-заяви просила вважати її власноручний підпис або його аналоги ( в тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку для засвідчення її дій.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, Витяг з тарифів банку, Витяг з умов і правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», довідку про наявність рахунку, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку, деталізовану виписку по картці відповідача тощо.

Суд враховує, що послуги банку в проєкті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, тому відповідач була ознайомлена саме з правилами, які діяли на час підписання Анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Отже, аналіз змісту умов договору засвідчує, що останній містить усі істотні умови для відповідного виду договору, з яких сторони досягли згоди, зокрема, щодо розміру та порядку сплати процентів.

Тому доводи відповідача про те, що в Анкеті-заяві не зазначений порядок обчислення процентної ставки, в тому числі порядок зміни та сплати процентів, спростовується змістом Анкети-заяви, де сторони визначили, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. Водночас не зазначення в Анкеті-заяві типу процентної ставки (фіксована чи змінювана), на що звертає увагу відповідач у відзиві на позовну заяву, не впливає на доведеність факту узгодження між сторонами умов щодо сплати процентів.

У свою чергу, відсутність в Анкеті-заяві інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит, яка є обов`язковою, про що також зазначила відповідач у відзиві на позовну заяву, не впливає на висновок суду про досягнення згоди між сторонами щодо розміру та порядку сплати процентів.

Крім того, необхідно враховувати специфіку даного договору, який укладається в електронній формі, є публічним та містить у собі елементи договору приєднання, оскільки в п.1 Анкети-заяви відповідач підтвердила, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів ( MONOBANK / Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю Анкету заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, відповідач також підтвердила отримання примірника договору в мобільному додатку monobank, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення договору та зобов`язалась виконувати його умови.

Отже, відповідач під час укладення договору була ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту в тій редакції, яка існувала на час укладення договору.

Доводи відповідача про те, що в Анкеті-заяві не зазначений термін сплати відсотків, не вказано на яку саме суму нараховується відсотки та взагалі не роз`яснено, що таке пільговий період, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують наявності домовленості сторін щодо сплати процентів у розмірі та порядку, зазначеному в Анкеті -заяві, а також обов`язку позичальника щодо їх сплати, виходячи з положень частини першої статті 1048 ЦК України.

Крім того, доводи відповідача про те, що Витяг з Умов і правил та Витяг з Тарифів за карткою Monobank не містять підпису відповідача, а отже не можуть підтверджувати отримання відповідачем кредитних коштів та того, що вони взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, ані того, що, підписуючи Анкету-заяву відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, також не спростовують факту узгодження сторонами в Анкеті-заяві процентної ставки за користування кредитом у разі виходу з пільгового періоду.

Водночас, надані позивачем Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Uviversal Bank, чинна редакція яких затверджена протоколом Правління №36 від 16.09.2020, що набуває чинності з 17.09.2020, а також Витяг з Тарифів банку «Чорна картка monobank» від 21.09.2020, які хоча і не місять підпису відповідача, проте не спростовують тих обставин, що вказані Умови і правила, а також Тарифи, з урахуванням специфіки укладеного договору та проєкту «monobank», діяли на момент підписання відповідачем Анкети-заяви від 08 жовтня 2020 року, а відтак на час укладення сторонами Договору про надання банківських послуг від 08 жовтня 2020 року.

Суд враховує посилання відповідача на висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, проте звертає увагу на те, що у вказаних справах фактичні обставини, встановлені судами, є відмінними від тих, що встановив суд у цій справі, зокрема щодо наявності доказів, якими підтверджується узгодження між сторонами процентної ставки.

В Анкеті- заяві міститься прохання відповідача відкрити на її ім`я поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_2 у гривні та встановити їй кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.

Відкриття відповідачу рахунку НОМЕР_2 підтверджується довідкою банку, випискою по особовому рахунку та деталізованою випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року.

Встановлення відповідачу кредитного ліміту підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 02.02.2025, з якої вбачається, що банк встановив ОСОБА_1 кредитний ліміт через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.10.2020 за карткою № НОМЕР_1 станом на 02 лютого 2025 року: 08.10.2020 в розмірі 3 000,00 грн; 08.02.2021 в розмірі 10 000,00 грн; 22.02.2021 в розмірі 15 000,00 грн. Крім того, встановлення відповідачу кредитного ліміту також підтверджується деталізованою випискою про рух коштів по картці від 02.02.2025 за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року. Тому доводи відповідача про відсутність в матеріалах справи розміру кредитного ліміту, який був їй встановлений, спростовуються наданими позивачем доказами.

Доводи відповідача про те, що в Анкеті-заяві не обговорено розміру кредитного ліміту, заява не містить суми кредитного ліміту, а також інформації про які банківські послуги йдеться, не спростовують доводів позивача про встановлення відповідачу кредитного ліміту та наданих на підтвердження цих обставин доказів.

Відповідно до матеріалів справи станом на 25 жовтня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 30 209,40 грн.

Вказана обставина підтверджується випискою про рух коштів по особовому рахунку та деталізованою випискою про рух коштів по картці за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року, які надав позивач. З вказаних виписок вбачається, що відповідачу була надана можливість користування кредитними коштами, зокрема з деталізованої виписки про рух коштів по картці видно, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а саме: 08.10.2020 в розмірі 3000,00 грн; 08.02.2021 в розмірі 10 000,00 грн та 22.02.2021 в розмірі 15 000,00 грн. Також із зазначених виписок вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти та активно користувалась ними: розраховувалась в магазинах, аптеках, знімала готівку тощо. За вказаний період загальна сума витрат по рахунку становила 59 460,41 грн, сума зарахувань склала 29 251,01 грн, різниця становить 30 209,40 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Це відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі та відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

У розрахунку заборгованості, виписці з особового рахунку та деталізованій виписці про рух коштів по картці міститься повна інформація про рух коштів по рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 25 жовтня 2024 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом) кредиту становить 30 209,40 грн.

У п.10 Анкети-заяви відповідач надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

Судом встановлено, що сторони узгодили умови кредитування щодо пільгового періоду за користування кредитним лімітом, а також щодо розміру відсоткової ставки у разі виходу з пільгового періоду у п. 3 Анкети-заяви, згідно з яким пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів, у разі виходу з якого на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нараховував відсотки у розмірі 3,1% (37,2 %) на прострочену заборгованість, яка виникала протягом всього періоду користування кредитними коштами, що відповідало розміру процентної ставки, погодженої сторонами в п.3 Анкети-заяви.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що розмір заборгованості, який підлягає стягненню з неї на користь позивача, становить суму 5 806,70 грн, а також з наданим відповідачем розрахунком ( 35 057,80 грн ( використані грошові кошти) - 29 251,10 грн ( сума погашення за кредитом) = 5 806,70 грн), оскільки розмір заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) підтверджується випискою з особового рахунку та детальною випискою про рух коштів по картці за період з 08 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року. Зокрема, з детальної виписки про рух коштів по картці чітко видно, що баланс на початок періоду становить: 3000,00 грн, баланс на кінець періоду становить: -15 209,40 грн, що доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання умов договору, у зв`язку із чим заборгованість відповідача складає 30 209,40 грн ( 59 460,41 грн (сума витрат за період) 29 251,01 ( сума зарахувань за період)), яка відповідає сумі, яка пред`явлена позивачем до стягнення.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи відповідача про те, що довідка про встановлені кредитні ліміти на суму 3 000,00 грн, 10 000,00 грн та 15 000,00 грн підвереджує, що сума заборгованості за тілом кредиту не може бути більше ніж 15 000,00 грн, а тому нарахування заборгованості за тілом кредиту в розмірі 30 209,40 грн є безпідставним; відсутні підстави стягнення заявленої позивачем суми поза сумою 15 000,00 грн, фактично отриманих відповідачем, оскільки з дослідженої судом Анкети-заяви вбачається, що вона містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, інші особисті відомості і не містить даних про розмір кредитних коштів.

Разом із тим, суд погоджується з доводами відповідача, про те, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позові, а отже не є належним доказом наявності заборгованості. Проте, суд вважає, що в даній справі вказані доводи не мають значення для спростування відповідачем обставин щодо отримання нею кредиту, користування ним та укладення нею договору на умовах, які вказані банком в позові, оскільки позивачем надано виписку з особового рахунку та детальну виписку про рух коштів по картці відповідача, які є первинними документами, а тому належними доказами, що підтверджують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та виникнення заборгованості в пред`явленому позивачем розмірі.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач при визначенні заборгованості в розмірі 30 209,40 грн безпідставно збільшив тіло кредиту на розмір відсотків, що не передбачено умовами Анкети-заяви, чи іншої угоди між сторонами, відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять, а також щодо посилань відповідача на пункт 6 частини другої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» суд зазначає наступне.

В п.10 Анкети-заяви, підписаної відповідачем 08 жовтня 2020 року, зазначено: «Надаю право та доручаю банку здійснювати договірне списання коштів з усіх моїх рахунків, відкритих у банку, без додаткових моїх розпоряджень, для погашення будь-яких інших моїх грошових зобов`язань перед банком».

Відповідач вважає що вказаний пункт Анкети-заяви не дає право позивачу самостійно погашати нараховані проценти, внаслідок чого збільшується штучно заборгованість за тілом кредиту.

Проте, відповідач у даному випадку не враховує специфіку укладення договору в електронній формі та проєкту «monobank» і не зважає на те, що під час укладення договору вона була ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та тарифами в тій редакції, які існувала на час укладення договору, погодилась з тим, що ці документи разом із Анкетою-заявою складають Договір про надання банківських послуг, у спосіб, що був їй запропонований, тобто шляхом підпису Анкети-заяви власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank.

Позивачем надані Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Uviversal Bank, чинна редакція яких затверджена протоколом Правління №36 від 16.09.2020, що набуває чинності з 17.09.2020, яка хоч і не містить підпису відповідача, проте дає підстави для висновку, що ця редакція Умов і правил існувала на момент укладення відповідачем Договору про надання банківських послуг від 08 жовтня 2020 року, відповідно до п. п.5.23. п. 5 Розділу II яких передбачено, що кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про те, що п.10 Анкети-заяви не дає право позивачу самостійно погашати нараховані проценти, внаслідок чого збільшується штучно заборгованість за тілом кредиту спростовуються наданими позивачем доказами, а посилання на пункт 6 частини другої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» є безпідставним.

Таким чином, у цій справі позивачем доведено на підставі належних, допустимих і достатніх доказів, з урахуванням особливостей проєкту «monobank», волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком Анкети-заяви позичальника на його укладення, виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним договором, а також наявність заборгованості за тілом кредиту в розмірі, заявленому до стягнення.

При цьому, доказів повернення коштів відповідачем в добровільному порядку матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 жовтня 2020 року станом на 25 жовтня 2024 року у розмірі 30 209,40 грн.

Даючи оцінку доводам учасників справи, викладеним у позовній заяві, відзиві на позов, відповіді на відзив, запереченнях на відповідь на відзив, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»).

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн, суму якого позивач сплатив за подання позовної заяви згідно з платіжною інструкцією №CF_92045 від 14 листопада 2024 року, що була зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1,2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 жовтня 2020 року у розмірі 30 209 гривень 40 копійок станом на 25 жовтня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 14 квітня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич