КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/4578/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просило стягнути з відповідача стягнути з відповідача 38 128, 08 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .

ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі наказу №32 від 11липня 2018 року «Про затвердження обслуговуючої та експлуатуючої організації житлового будинку АДРЕСА_3 ».

06 липня 2021 року з відповідачем укладено договір № Л85-А/007 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в якому погоджено всі істотні умови договору.

Товариство надає споживачам послуги з централізованого опалення будинку на основі ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії відповідно до розпоряджень КМДА №627 від 16 квітня 2018 року та №1617 від 05 вересня 2018 року.

03 серпня 2020 року з відповідачем укладено договір №Л85-А ТЕ/007 про надання послуг з постачання теплової енергії.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що ціна послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів та виробництво та постачання теплової енергії.

В квітні 2021 року представником ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» проведено контрольне знімання показників приладу обліку теплової енергії та зафіксовано на кінець опалювального періоду 2020-2021 років показник 26,141.

В між опалювальний період відповідачем замовлено та проведено виконавцем послуги ТОВ «ЕкоТех» повірку приладу обліку теплової енергії. При цьому в акті про демонтаж зафіксовано показник 26, 741.

Розбіжності, як помилку між показниками, виявлено лише в грудні 2021 року після надання відповідачем заяви від 13 грудня 2021 року.

У зв`язку з цим у грудні 2021 року відповідачу було проведено перерахунок та донарахування 0.6 Гал за тарифом, що діяв у квітні 2021 року на 957, 02 грн.

З квітня 2019 року до квітня 2021 року нарахування за надані послуги відповідачу проводилося як особі, яка має посвідчення учасника бойових дій від 24 грудня 2015 року.

Протоколом №10 комісії з вирішення питань, пов`язаних із наданням населенню житлових субсидій на оплату житлово-комунальних послуг у виняткових випадках та пільг за фактичним місцем проживання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 20 листопада 2019 року відповідача та членів його родини 20 листопада 2019 року включено в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Відповідачу направлялися листи з вимогою надати підтверджуючі документи про наявність пільги за період листопада-квітня 2021 року, однак вони повернулися без отримання відповідачем.

Станом на 01 лютого 2022 року підтверджуючі документи про наявність пільги відповідачем надані не були, а тому в січні 2022 року був здійснений перерахунок наданих житлово-комунальних послуг.

01 серпня 2019 року між товариством та ТОВ «НВФ» Пожежний дім Імпульс» був укладений договір №216 з технічного обслуговування систем протипожежного захисту.

09 серпня 2018 року був укладений договір з ТОВ «Фірма Володар Роз» № 1/3048-Ж-18 на вивезення та знешкодження(захоронення) твердих побутових відходів.

01 листопада 2020 року був укладений договір з ТОВ «Фортуна Нобіс» № Б10-11/20 ТО про надання послуг з технічного обслуговування газових котлів, системи газопостачання об`єкту, котельного обладнання та обладнання теплопункту.

В січні 2022 року ТОВ «Сервісліфт Україна» була надана довідка про ремонт ліфта за договірною ціною 47 224, 80 грн., в зв`язку з чим в квитанцію на кожну квартиру було додано донарахування на ремонт ліфта в сумі 281, 10 грн.

В лютому 2020 року ТОВ «Сервісліфт Україна» була надана уточнююча довідка про вартість ремонту на 40 493, 21 грн., відповідно до якої в квитанціях за лютий 2022 року було знято різницю в сумі 33,15 грн. з кожної квартири.

В серпні 2022 року в будинку було виконано ремонт ліфтів, вартість робіт була розподілена на кожну квартиру в сумі 23, 14 грн.

10 серпня 2018 року ТОВ «Сервісліфт Україна» було проведено обстеження ліфтів у будинку, були виконані роботи з їх ремонту, які не входять до переліку робіт, що передбачені технічним обслуговуванням, про що 11 серпня 2023 року були видані рахунки на оплату: № 1197 від 11 серпня 2023 року на 9 140, 00 грн.; № 1199 від 11 серпня 2023 року на 2 352. 00 грн.; №1200 від 11 серпня 2023 року на 2 352, 00 грн.

Сума передплати склала 13 844 грн, яка була розподілена та включена в квитанції за серпень 2023 року по 81,92 грн на кожну квартиру.

13 жовтня 2023 року та 22 січня 2024 року між товариством та ОСОБА_2 були укладені договори № 13/10/23 та № 22/01/24 на виконання ремонту верхнього шару оздоблення стін сходових клітин.

Крім того, з ОСОБА_3 були укладені договори № 22/11/23 від 22 листопада 2023 року, №01/12/23 від 01 грудня 2023 року, №03/01/24 від 03 січня 2024 року, №09/02/24 від 09 лютого 2024 року про виконання механічного прибирання снігу, сума яких була виставлена в квитанціях з кожної квартири: в листопаді 2023 року - 9, 48 грн, грудні 2023 року - 12,44 грн, січні 2024 року - 9, 48 грн, лютого 2024 року - 4. 49 грн.

31 січня 2024 року був проведений ремонт ліфтів, а саме заміна світильників освітлення кабіни відповідно до Акту № 175 від 31 січня 2024 року на 1 181, 88 грн. та 1 575, 84 грн.

Зазначена сума також була розподілена на всіх власників квартир по 7, 64 грн. з квартири.

З урахуванням того, що ці платежі відповідачем сплачуються не в повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості, просив вирішити вказаний спір у судовому порядку, задовольнивши поданий позов у повному обсягу.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києвавід 28 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» подало апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що поданий відповідачем відзив у справі не надсилався позивачу, жодних підтверджуючих документів щодо надсилання відзиву з додатками до нього не надходило - всупереч ч. 4 ст. 178 ЦПК України, який дозволив би їм підготувати відповідні докази та направити відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті.

Звертає увагу, що суд дійшов помилкового висновку, що позивач різними методами ухиляється від оформлення актів-претензій щодо надання неякісних послуг, не реагуючи на звернення мешканців.

Вказує, що для того, щоб засвідчити факт ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, потрібно скласти у встановленому законом порядку відповідний акт, зокрема акт-претензію (Форма затв. Додатком №1 Постанови КМУ №970 від 11 грудня 2013 року).

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Судом не враховано та не взято до уваги, що Порядок складання, подання, розгляду претензій споживачів та наслідки його недотримання чітко встановлений у ст. 27 та 28 цього Закону.

Вказує, що відповідач до ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» для складання Акт претензії, в установленому Законом порядку, не звертався і відповідних скарг не заявляв. Без належним чином оформлених актів-претензій у кожному конкретному випадку вважає, що усі претензії до ТОВ «Управсервіс-Голосіїв», як виконавця абсолютно безпідставні.

Також зазначає, що законодавством не передбачено такого виду актів, як акт жильців будинку. Постановою КМУ №970 від 11 грудня 2013 року (Додаток №l) затверджена форма акта-претензії, що складається у випадку ненадання, надання не в повному обсязі неналежної якості комунальних послуг та є обов`язковою для врегулювання взаємовідносин між споживачем та виконавцем.

Крім того, Акт складений мешканцями квартир в односторонньому порядку без повідомлення представника відповідача.

Судом не враховано, що відповідачем не надано доказів, що виконавець житлово - комунальних послуг ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» був належним чином повідомлений про намір скласти акт-претензію та відмовився від прибуття для складання та підписання акту.

Таким чином Акт наданий відповідачем не відповідає вимог законодавства та не є дійсним, у зв`язку з чим не може бути належним доказом підтвердження ненадання чи неналежного надання послуг позивачем.

Судом взагалі не взято до уваги інформація, щодо надання позивачем відповідей: звернення відповідача щодо неправильного нарахування оплати за комунальні послуги без підтверджень жодним нормативним документом, що зазначена позивачем в позовній заяві та підтверджена документами в додатках до позовної заяви.

Позивачем з метою досудового врегулювання були направлені поштовим відправленням з описом вкладень, відповіді на його звернення (докази відповідей та їх відправлення додавались до позовної заяви).

Отже судом не зазначено та не враховано, що відповідь позивача на звернення відповідача були направлені та відповідачем отримані.

Суд також не врахував, що відповідно до п.2 Договору № J85-А/007 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 06 липня 2021 року, який був укладений з відповідачем - Виконавець надає послуги до встановленого тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додавалась до позовної заяви. Відповідно, ціна на послугу є договірна, нерегульована. Відповідно до п.п.5 п.12 зазначеного Договору, Виконавець має право - у разі зміни тарифів (цін) на послуги уповноваженими органами та/або постачальниками послуг в односторонньому Порядку проводити корегування розміру плати без внесення змін у цей договір.

Звертає увагу, що роботи поточного ремонту, ремонту ліфтів, прибирання та вивезення снігу не входять до переліку робіт, що передбачені в розрахунковому тарифі (що має підтвердження в додатках до Договору), тому потребують окремого додаткового фінансування, це не дослідженні обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Також зазначає, щодо розбіжностей в показниках приладу обліку теплової енергії, що судом не зазначено та не враховано, що в розрахунковий період надходження письмового звернення від відповідача про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії позивачем було зроблено перерозподіл обсягу спожитої послуги та перерахунок споживачу згідно з тарифами, які були у період попереднього опалювального сезону.

Щодо повірки засобів обліку холодного, гарячого водопостачання та нарахувань по загально будинковому лічильнику, вказує, що відповідачем не надано документів щодо проведення повірки засобів обліку води та у позивача відсутня інформація щодо будь - яких результатів проведення такого заходу.

Посилання суду щодо правомірності надання пільги відповідачу, вказує, що для розрахунку розміру пільг та їх виплати позивач мав надати до управління інформацію про управителя багатоквартирним будинком, розмір внесків та особовий рахунок із зазначенням виконавців.

Проте судом не враховано, що позивач є лише обслуговуючою організацією. Судом не досліджено, що залучити управляючу компанію для виконання функцій управителя в ОСББ можна тільки, провівши загальні збори ОСББ і маючи на руках затверджене рішення протоколу загальних зборів співвласників. Ні позивачем, ні відповідачем затверджене рішення протоколу загальних зборів співвласників щодо вибору ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» управителем до суду не надано, як це і зазначено в рішенні, оскільки такого рішення не існує в природі. Суд не звернув увагу на необхідність дослідження обставин відсутності відповідних документів у позивача та відповідача як обов`язкової умови для відмовлення позовних вимог.

Отже, Рішення про організацію договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, яке мало бути надане позивачем, відсутнє, оскільки позивач не є управляючою компанією, як того вимагає законодавство України.

Судом не враховано, що пільгу з 01 жовтня 2019 року нараховує не позивач, а розрахунки сум пільг проводяться структурним підрозділами з питань соціального захисту населення в єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. І надаються відповідні пільги безпосередньо громадянам через акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Таким чином вважає, що у позивача не має законних підстав для нарахування пільги в квитанціях.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києвавід 28 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

01 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М., який мотивовано тим, ініціатор судового процесу повинен був цікавитися перебігом справи у суді першої інстанції, та перевіряти наявність нових процесуальних документів, зокрема, стежити чи не надходив відзив від відповідача.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва приймалось з уже перевищеними граничними строками розгляду справи, та навіть попри це, з моменту надходження відзиву, позивачу було надано строк на подання відповіді на відзив більше ніж місяць.

Звертає увагу, що апеляційна скарга подана 21 листопада 2024 року без пропущення строку, звідки вбачається, що апелянт все ж стежив за перебігом справи у суді першої інстанції, та мав можливість дізнатись про надходження відзиву на позовну заяву, однак як вказано Голосіївським районним судом м. Києва у рішенні від 28 жовтня 2024 року представник позивача наданим йому правом відповіді на відзив не скористався і приведених у ньому тверджень не спростував, зокрема й не зробив цього у скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі, що позивачем було надано всі вичерпні відповіді на питання, не можливо вважати вирішенням спірної ситуації з неправомірного нарахування відповідачу плати за спожиті житлово-комунальні послуги та не проведення перерахунку за спожиту теплову енергію, а є виключно відписками без спроб врегулювати спірні ситуації, в тому числі й щодо наявних у відповідача пільг.

Таким чином, окрім письмових дій, а саме відповідей на звернення, апелянт так і не додав жодних доказів які б вказували на те, що ним дійсно проводились якійсь активні дії для усунення причин неналежного надання житлово-комунальних послуг, про які йому було відомо, що підтверджується самим позивачем. Зокрема, дійсно перерахунок неправомірних нарахувань заборгованості зі сплати комунальних послуг так і не проводив, що знову ж таки ставить під сумнів і доводить необґрунтованість позовних вимог.

Як було зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідно до щомісячних звернень до позивача, які направлялися на офіційну електронну пошту, жодного разу відповідачем не отримано відповіді. Про отримання кожного місяця звернень від ОСОБА_1 ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» інформує суд у своїй позовній заяві та апеляційній скарзі, що є маніпуляцією та намаганням ввести суд в оману.

Таким чином з урахуванням звернень, що містять обґрунтовані розрахунки щодо сплати за житлово-комунальні послуги, станом на 01 липня 2024 року переплата відповідача за житлово-комунальні послуги, з урахуванням встановленої пільги, становила 229 грн. Це свідчить про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги та, відповідно, про безпідставність заявлених позовних вимог на суму 38 128,08 грн.

Крім того, апеляційна скарга ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» не містить нових доказів, які б підтверджували наявну заборгованість відповідача, позивач у скарзі тільки надає начебто пояснення з приводу вже доданих доказів до позовної заяви та намагається спростувати обставини викладені у відзиві, при цьому фактично повторюючись з вже заявленим обґрунтуванням у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Васюк М.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним з основних видів діяльності якого є: 81.10 - комплексне обслуговування об`єктів.

Відповідно до наказу ТОВ «Аркада-Будівництво» №32 від 11липня 2018 року « Про затвердження обслуговуючої та експлуатуючої організації житловому будинку №10( за ГП) у Голосіївському р-ні м. Києва» ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації права власності 05 березня 2019 року.

06 липня 2021 року між сторонами укладений договір № Л85-А/007 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п.3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги становить 1 018, 02 грн, в тому числі ПДВ 169, 66 грн.

03 серпня 2020 року між сторонами укладено договір №Л85-А ТЕ/007 про надання послуг з постачання теплової енергії.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 627 від 16 квітня 2018 року та №1617 від 05 вересня 2018 року позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії нерегульованим тарифом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено ряд договорів з виконавцями послуг з технічного обслуговування будинку.

Так, 01 серпня 2019 року між позивачем та ТОВ «НВФ» Пожежний дім Імпульс» був укладений договір №216 з технічного обслуговування систем протипожежного захисту.

09 серпня 2018 року був укладений договір з ТОВ «Фірма «Володар Роз» № 1/3048-Ж-18 на вивезення та знешкодження(захоронення) твердих побутових відходів.

01 листопада 2020 року був укладений договір з ТОВ «Фортуна Нобіс» № Б10-11/20 ТО про надання послуг з технічного обслуговування газових котлів, системи газопостачання об`єкту, котельного обладнання та обладнання теплопункту.

Крім того, в січні 2022 року, серпні 2022 року та січні 2024 року ТОВ «Сервісліфт Україна» був проведений ремонт та обстеження ліфтів на суму 40 493,21 грн, 13 844 грн та 1 181,88 грн відповідно, які були розподілені між співвласниками.

13 жовтня 2023 року та 22 січня 2024 року між товариством та ОСОБА_2 були укладені договори № 13/10/23 та № 22/01/24 на виконання ремонту верхнього шару оздоблення стін сходових клітин.

22 листопада 2023 року, 01 грудня 2023 року, 03 січня 2024 року та 09 лютого 2024 року укладалися договори з ОСОБА_3 на прибирання снігу, вартість робіт також була розподілена між співвласниками будинку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість нарахована з листопада 2021 року до червня 2024 року в загальній сумі 38 128,08 грн з урахуванням проведеного перерахунку за попередні роки.

У суму заборгованості також нараховано 1 505, 70 гр. плати за електроенергію, надавачем надання послуг якої позивач не являється, а також внесок на ремонт ліфтів, механічне прибирання снігу, ремонт стін та сходових клітин, частковий ремонт МЗК.

Судом також встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 24 грудня 2015 року.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні вимог ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що уклавши договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на умовах, викладених в ньому, сторони тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені у цьому правочині про надання послуг, проте позивачем не доведено правомірність нарахування плати за житлово-комунальні послуги за спірний період в сумі відмінній, ніж передбачено вказаним договором, а тому є недоведеним та необґрунтованим факт наявності у відповідача заборгованості у загальному розмірі 38 128,08 грн.

Судом було враховано, що плати за послуги з ремонту ліфтів, прибирання снігу, ремонт місць загального користування та системи протипожежного захисту на підставі окремо укладених позивачем договорів з виконавцями, які також розподілені для оплати між співвласниками та зазначені у позові як додаткові витрати на підставі окремо укладених з виконавцями договорів охоплюються витратами на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а тому не можуть бути стягнуті.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами частини 4 статті 319, статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 1, п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послугиу строки, встановлені договором або законом.

Частина 1 статті 32 цього Закону передбачає, що плата за житлово- комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З урахуванням ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Стаття 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт- претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Згідно з Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145, його поширюється на споживачів комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком, виконавців комунальних послуг та управителів багатоквартирних будинків.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг.

Проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку.

Споживач також має право звернутися до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком.

Для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг.

У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті- претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги.

Якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч. 1 ст.28 цього Закону оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Водночас, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а правом визначати предмет та підставу позову наділений лише позивач (статті 13, 43, 49, 175 ЦПК України).

Ураховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 2жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Так приймаючи рішення судом першої інстанції враховано, що відповідач не заперечував отримання послуг теплової енергії та водопостачання, проте оспорював показники, які зазначались позивачем у квитанціях та про їх нарахування, та законність нарахування плати з водопостачання по будинкових лічильниках.

Відповідно до розрахунку який надано позивачем вбачається, що в січні 2022 року був проведений перерахунок і до сплати позивачу висталено 10 403,10 грн заборгованості за період часу з листопада 2019 року до квітня 2021 року в зв`язку з ненаданням відповідачем підтверджуючих документів про наявність пільги. (а.с. 62 - 63)

Як вбачається з вказаного розрахунку, нарахування за надані послуги відповідачу нараховуються без встановленої законом 75% пільги.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст.12 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» часникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги:75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

29 січня 2003 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 117 « По Єдиний державний реєстр осіб, які мають про на пільги». Держателем Реєстру є Міністерство соціальної політики.

Пунктом 3 даної постанови Міністерство соціальної політики зобов`язано забезпечити внесення до Реєстру інформації про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Інформація про осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вноситься до Реєстру диференційовано з урахуванням належності особи до визначеної підкатегорії.

Відповідно до інформації, викладеної в листі Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації № 100/06-50506 від 30 червня 2022 року на запит відповідача, інформація про нього, як пільговика, внесена до Єдиного державного реєстру осіб, які мають про на пільги. (а.с. 127 - 128)

Управління самостійно та щомісячно розраховує розмір пільги на сплату внесків на управління багатоквартирним будинком, на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно внесків, розмір яких затверджений загальними зборами співвласників та переданий до Управління для врахування в роботі.

Для розрахунку розміру пільг та їх виплати ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» має надати до Управління інформацію про управителя багатоквартирним будинком, розмір внесків та особовий рахунок із зазначенням виконавців/надавачів житлово-комунальних послуг.

Наявність тої інформації є обов`язковою для розрахунку суми пільги.

Рішення про організацію договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, яке мало бути надане позивачем, відсутнє.

Тобто, саме на позивача законом покладено обов`язок надання до Управління соціального захисту рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо управління будинком та вибору моделі організації договірних відносин виконавцями комунальних послуг ( укладення індивідуального або колективного договору).

Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 « По Єдиний державний реєстр осіб, які мають про на пільги» та вказаного листа Управління підставою для нарахуванням пільги є саме надання позивачем до Управління рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо управління будинком та вбору моделі організації договірних відносин виконавцями комунальних послуг, а не витребування у відповідача документів про наявність пільги.

Таким чином посилання в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не звернув увагу на необхідність дослідження обставин відсутності відповідних документів, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки з аналізу відповіді про порядок нарахування пільг на оплату житлово - комунальних послуг вбачається, що дії позивача щодо витребування у відповідача будь - яких доказів отримання чи неотримання пільг є безпідставним, оскільки такий обов`язок покладено законодавством на управителя, тобто на позивача.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач до переходу на прямий договір з ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» відшкодував позивачеві витрати за користування електричною енергією за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року апеляційний суд визнає неприйнятними, оскільки перехід на прямий договір відбувся 14 серпня 2020 року, а отже такі нарахування є незаконними.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач також отримував послуги з ремонту ліфтів, прибирання снігу, ремонт місць загального користування та системи протипожежного захисту на підставі окремо укладених позивачем договорів з виконавцями, які також розподілені для оплати між співвласниками, не заслуговують на увагу як необґрунтовані, адже обставини надання, оплати і стягнення боргу по такому виду житлово-комунальних послуг не входять до переліку до обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку № 190 від 27 липня 2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №934/32386.

Посилання апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні стороною позивача спірних правовідносин та положень законодавства, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києвавід 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв