Справа №766/5520/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

14 квітня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Роман Володимирович про скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить скасувати рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріза Р.В. з індексним номером 54850089 від 29.10.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Провадження у справі станом на 14.04.2025 року не відкрито.

Разом із позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у якій вказала, що нею подано позов про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Зазначила, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2021 року за її позовом визнано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 17.04.2015 року на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 не чинним, визнано недійсним договір дарування вказаної частки укладений 09.09.2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; скасовано рішення державного реєстратора Херсонського міського нотаріального округу Козоріза Р.В. індексний номер 31377833 від 14.09.2016 р. В той же час, в період розгляду вказаної справи, відповідачка умисно та приховано від інших учасників процесу розірвала договір дарування та повторно зареєструвала за собою право власності на спірне домоволодіння, що зробило неможливим виконання рішення суду. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження нерухомого майна, а саме на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднути в майбутньому виконання рішення суду.

Матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову передано головуючому за журналом вхідної кореспонденції судді 14.04.2025 року.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов наступного.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним.

Складовими права власності на нерухоме майно є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову позивачка вважає за необхідне тимчасово обмежити відповідачку у праві розпорядження спірним майном, яке полягає у його арешті, що є складовою оспорюваного права власності.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) та у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №200/17474/18 (провадження № 61-8712св19).

Єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Суд дійшов висновку що невжиття вказаних заявником заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Накладення арешту на майно фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Судом встановлено, що предметом позову є скасування рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріза Р.В. з індексним номером 54850089 від 29.10.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Тобто між сторонами виник спір щодо правомірності реєстрації права власності на спірне домоволодіння.

З відповіді №1287898 від 14.04.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровані 29.10.2020 року за ОСОБА_2 .

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивачки щодо необхідності вжиття відповідних заходів, судом враховується обставини, які можуть зробити неможливим ефективний спосіб захисту прав позивача, оскільки відповідачка має можливість розпорядитися майном, що їй належить та фактично є предметом спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Заборона відчуження фактично і є складовою арешту майна, внаслідок чого суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст.158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала в повному обсязі складена 14 квітня 2025 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-150, 157, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Роман Володимирович про скасування рішення державного реєстратора задовольнити частково.

Накласти арешт на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус