ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 824/81/24

провадження № 61-13705ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

за участю:

секретаря судового засідання - Калішенка М. О.,

представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1,

представників ІНФОРМАЦІЯ_2: ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,

учасники справи:

заявник (боржник у арбітражній справі) - ІНФОРМАЦІЯ_2,

заінтересована особа (стягувач у арбітражній справі)- ІНФОРМАЦІЯ_1,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2, подану адвокатом ОСОБА_2, на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у складі судді Оніщука М. І. у справі за заявою ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 06 березня 2024 року у справі

№ 424/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення пені за невчасну поставку товару та штрафу за прострочення поставки товару,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У червні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Компанія) звернулась до суду із заявою про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від

06 березня 2024 року у справі № 424/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1) до Компанії про стягнення пені за невчасну поставку товару та штрафу за прострочення поставки товару.

Заяву мотивовано тим, що постанова МКАС при ТПП України від 06 березня

2024 року у справі № 424/2023 винесена щодо не передбаченого арбітражною угодою спору, оскільки арбітражна угода між сторонами не укладалася; директор компанії ні договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3, ні будь-яких інших договорів / контрактів з ІНФОРМАЦІЯ_1, що могли містити арбітражне застереження, або окремо викладених арбітражних угод, не підписував; МКАС при ТПП України виніс оскаржувану постанову не зважаючи на той факт, що позивач не надав оригіналу арбітражної угоди, яка є єдиними можливим належним доказом того, що сторони дійшли згоди щодо передачі спору на розгляд МКАС при ТПП України; договір поставки так і не був підписаний між сторонами, незважаючи на його

виконання - поставку товарів та їх оплату; наявні у справі докази свідчать про те, що договір поставки є неукладеним. Отже, МКАС при ТПП України прийняв оскаржувану постанову не дивлячись на той факт, що сторони не дійшли згоди щодо передання спору саме в МКАС при ТПП України, що є підставою для її скасування відповідно до статті 459 ЦПК України та статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Представник Компанії просив скасувати постанову МКАС при ТПП України від

06 березня 2024 року у справі № 424/2023.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року вирішено розгляд справи проводити в закритому судовому засіданні.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року, постановленою у закритому судовому засіданні, у задоволенні заяви Компанії про скасування постанови МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Компаніїпро стягнення пені за невчасну поставку товару та штрафу за прострочення поставки товару відмовлено.

Постанову МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Компанії про стягнення пені за невчасну поставку товару та штрафу за прострочення поставки товару залишено без змін.

Ухвалу мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 і Компанія передбачили передання спорів, що виникають за договором поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1, на вирішення до МКАС при ТПП України відповідно до його Регламенту. З огляду на наявність між сторонами дійсної арбітражної угоди про передання спорів за договором поставки до МКАС при ТПП України, а також те, що спір між сторонами виник з договірних відносин, які мають комерційний характер, він відповідає предметній і суб`єктній юрисдикції МКАС при ТПП України. МКАС при ТПП України обґрунтовано визнав себе компетентним розглядати цей спір. Позов про визнання недійсним договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3

№ НОМЕР_1 чи арбітражного застереження Компанія не подавала. Вказаний договір поставки укладено у письмовій формі, підписано обома сторонами та повністю виконано, що беззаперечно свідчить про погодження його умов сторонами, оскільки у разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року

у справі № 227/3760/19).

Аргументи заявника

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня

2024 року, представник Компанії - ОСОБА_2 07 жовтня

2024 року подав для розгляду в апеляційному порядку до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати постанову МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023.

На обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що арбітражна угода між Компанією і ІНФОРМАЦІЯ_1 не укладалась. МКАС при ТПП України ухвалив рішення, незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не надало оригіналу арбітражної угоди. Вказує, що весь товар за умовами договору був поставлений 11 партіями і прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_1, проте після отримання товару договір поставки так і не був підписаний. Підпис

на незасвідченій ксерокопії договору у графі «поставник» від ІНФОРМАЦІЯ_3

№ НОМЕР_1 не належить директору компанії, що підтверджується висновком спеціаліста від 10 липня 2024 року № 24.

Інші аргументи учасників справи

14 листопада 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,

а ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року - без змін.

У відзиві зазначено, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції та рух матеріалів справи

14 жовтня 2024 року апеляційна скарга надійшла до Верховного Суду та згідно

з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Київського апеляційного суду.

06 грудня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року закінчено підготовчі дії

у справі та призначено її до розгляду у закритому судовому засіданні

з повідомленням учасників справи.

Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи

У судовому засіданні:

представники Компанії ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 підтримав доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,

а ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року - без змін.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, аргументи сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 між ІНФОРМАЦІЯ_1 і Компанією укладено договір поставки № НОМЕР_1, відповідно до умов якого Компанія як постачальник зобов`язалася передати у встановлений строк партію (партії) товару у власність ІНФОРМАЦІЯ_1 як покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

В укладеному договорі поставки сторони передбачили, що при вирішенні спорів, застосовується матеріальне право України (пункт 10.1 договору поставки

№ НОМЕР_1).

У пунктах 10.2-10.8 цього договору сторони визначили, що при виникненні суперечок, що виникають із цього договору або у зв`язку з ним, сторони намагаються врегулювати такі суперечки шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди між сторонами щодо врегулювання спірних питань шляхом переговорів протягом 1 (одного) місяця, кожна сторона має право передати спір на розгляд та вирішення арбітражу з урахуванням положень пунктів 10.4-10.8 цього договору. Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у МКАС при ТПП України згідно з його Регламентом. Місцем проведення засідання арбітражного суду є місто Київ, Україна. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Мова арбітражного розгляду - англійська. Рішення арбітражного суду є остаточним

і обов`язковим для обох сторін. Рішення арбітражного суду визначатиме обов`язки сторін щодо витрат, які вони нестимуть у зв`язку із арбітражним розглядом.

06 жовтня 2022 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки № НОМЕР_1, якою внесли зміни до банківських реквізитів відповідача та базису поставки.

23 серпня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося до МКАС при ТПП України з позовом до Компанії про стягнення пені за несвоєчасну поставку товару та штрафу за прострочення поставки товару (справа № 424/2023).

Постановою МКАС при ТПП від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023 стягнено з Компанії на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок пені за непоставку товару у строки, передбачені специфікацією до договору,

ІНФОРМАЦІЯ_5 - в рахунок штрафу за прострочення поставки товару понад 30 днів та ІНФОРМАЦІЯ_6 - в рахунок компенсації арбітражного збору,

а всього ІНФОРМАЦІЯ_7.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

У частині першій статті 459 ЦПК України визначено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

У частині другій цієї статті визначено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Звертаючись до апеляційного суду як суду першої інстанції із заявою про скасування постанови МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023, представник Компанії зазначав, що арбітражної угоди, відповідно до якої спір між сторонами має бути переданий на розгляд МКАС при ТПП України, немає, оскільки договір поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1 не підписаний Компанією, а тому МКАС при ТПП України розглянув справу

№ 424/2023 за відсутності арбітражної угоди, а постанова від 06 березня

2024 року підлягає скасуванню.

Апеляційний суд як суд першої інстанції, відхиляючи доводи заявника, керувався тим, що факт укладення договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3

№ НОМЕР_1 (який містить арбітражне застереження) у письмовій формі та підписання його обома сторонами є доведеним.

В оскаржуваній ухвалі від 06 вересня 2024 року зазначено, що в оскаржуваній постанові МКАС при ТПП України навів мотивовані доводи щодо наявності юрисдикції на вирішення спору. При цьому вказав, що у відзиві на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідач прямо визнав, що юрисдикція МКАС при ТПП України у цій справі обумовлена пунктом 10.4 договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1, укладеного між сторонами.

Колегія суддів погоджується з позицією Київського апеляційного суду, викладеною в ухвалі від 06 вересня 2024 року, щодо наявності укладеного між сторонами арбітражного застереження, з огляду на таке.

У частинах першій, другій статті II Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (далі - Нью-Йоркська конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року та імплементована

у законодавство України, встановлено, що кожна Договірна Держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які спори, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-яким конкретним договірним чи іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, підписану сторонами, або що міститься в обміні листами чи телеграмами.

У пунктах 15-19 Керівництва Секретаріату ЮНСІТРАЛ по Нью-Йоркській конвенції 1958 року зазначається, що наявність угоди про арбітраж встановлювалася в різних ситуаціях, в тому числі коли сторони І) брали участь

у переговорах за договором; ІІ) брали участь у виконанні договору; ІІІ) брали участь як у переговорах, так і у виконанні договору; IV) знали про існування арбітражної угоди або V) брали участь у арбітражному розгляді, не висуваючи жодних заперечень щодо компетенції арбітражного суду.

При цьому в пункті 39 Керівництва підкреслюється, що на своїй тридцять дев`ятій сесії в липні 2006 року ЮНСІТРАЛ безпосередньо рекомендувало застосовувати частину другу статті ІІ виходячи з визнання того, що опис обставин, що міститься в ній, не носить вичерпного характеру. У подальшому на підтвердження цього ЮНСІТРАЛ на цій же сесії внесла поправку до Типового закону про міжнародний торговий арбітраж з метою роз`яснення того, що вимога про укладення арбітражної угоди в письмовій формі також задовольняється електронним повідомленням.

Згідно з частиною п`ятою статті 7 (в першому варіанті) Типового закону ЮНСІТРАЛ про міжнародний торговий арбітраж 1985 року (з поправками

2006 року), з врахуванням якого відбувається тлумачення та застосування Нью-Йоркської конвенції 1958 року, арбітражна угода вважається укладеною

в письмовій формі, якщо вона укладена шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна зі сторін стверджує про наявність угоди, а інша проти цього не заперечує.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або міститься

у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них,

є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження,

є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Як відомо з матеріалів справи, між Компанією і ІНФОРМАЦІЯ_1 велися переговори щодо укладення договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_2.

Договір поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_2, ідентичні примірники (за винятком наявності підписів) якого надавалися обома сторонами, містить розділ 10 «Вирішення спорів і застосовне право».

Згідно з пунктом 10.4 вказаного договору усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у МКАС при ТПП України згідно з його Регламентом.

Умови договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_2 виконані обома сторонами, що підтверджується матеріалами, наявними у справі, та не заперечувалося представниками обох сторін під час розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_9 № НОМЕР_3, поданому Компанією до МКАС при ТПП України, копія якого наявна в матеріалах справи

(т. 1, а. с. 220-229 (переклад)), в пунктах 10, 12 зазначено: «ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_8 уклали Договір поставки № НОМЕР_2 від

ІНФОРМАЦІЯ_3, за яким постачальник передає партію (ї) Товару у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар (п. 1.1. Договору). Таким чином, спір між сторонами виникає щодо договору продажу / купівлі / доставки / товару […] МКАС має юрисдикцію щодо даної справи на підставі пункту 10.4 Договору поставки № НОМЕР_2, укладеного сторонами ІНФОРМАЦІЯ_3».

Частинами першою, другою статті 16 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що третейський суд може сам прийняти постанову про свою компетенцію, в тому числі стосовно будь-яких заперечень щодо наявності або дійсності арбітражної угоди. Заява про відсутність

у третейського суду компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь

у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що третейський суд перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена, як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлено

в ході арбітражного розгляду. Третейський суд може в будь-якому з цих випадків прийняти заяву, зроблену пізніше, якщо він визнає затримку виправданою.

Згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і частиною другою статті 5 Регламенту МКАС при ТПП України заява про відсутність у МКАС компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. У цьому спорі Компанія не зверталося до МКАС при ТПП України із заявою про відсутність у нього компетенції.

В пунктах 14, 15, 17 постанови МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року

у справі № 424/2023 закріплено, що: «договір поставки № НОМЕР_2 містить підписи та печатки обох сторін та був укладений у спосіб, узгоджений сторонами у їхній практиці відповідного періоду. Арбітражна угода, що міститься в пункті 10 договору поставки, відповідає вимогам терміну «угода в письмовій формі», зазначеному в статті ІІ Конвенції ООН про визнання та виконання іноземних арбітражних постанов 1958 року, Арбітражне застереження в договорі поставки є арбітражною угодою, укладеною сторонами в письмовій формі у вигляді частини договору шляхом обміну документами. Це арбітражне застереження відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та пункту 1 статті 4 Регламенту МКАС при ТПП України. Спір, що виник між сторонами, підпадає під предметну та об?єтну компетенцію МКАС, визначену Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Регламентом МКАС».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторона, яка знає про те, що яке-небудь положення цього Закону, від якого сторони можуть відступати, або яка-небудь вимога, згідно з арбітражною угодою, не були дотримані, і проте продовжує брати участь у арбітражному провадженні, не заявивши заперечень проти такого недотримання без невиправданої затримки, а якщо для цього передбачено будь-який строк, то протягом цього строку, вважається такою, що відмовилась від свого права на заперечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що між Компанією

і ІНФОРМАЦІЯ_1 була укладена арбітражна угода про передання будь-якого спору, що міг виникнути з приводу виконання умови договору поставки від 09 вересня

2022 року № НОМЕР_1, до МКАС при ТПП України, оскільки відповідне арбітражне застереження містить в тексті договору (розділ 10), що не заперечувалося жодною зі сторін. При цьому умови договору були виконані обома сторонами, що свідчить про його укладеність, незалежно від того, чи підписаний він обома сторонами.

Крім того, обмінюючись позовною заявою та відзивом на позов, обидві сторони посилалися як на укладення договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1, так і на те, що МКАС при ТПП України має юрисдикцію щодо цієї справи.

Зазначений спосіб укладення арбітражної угоди відповідає вимогам Нью-Йоркської конвенції 1958 року і статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України».

Таким чином, посилання заявника як в заяві про скасування постанови МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року у справі № 424/2023, так і в апеляційній скарзі на те, що постанова МКАС при ТПП України від 06 березня 2024 року

у справі № 424/2023 винесена стосовно спору, щодо якого не укладено арбітражної угоди або арбітражного застереження у договорі як на підставу для його скасування є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє посилання заявника на те, що

у МКАС при ТПП України не було підстав для розгляду вказаної справи.

Таким чином, Київський апеляційний суд як суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, визначених частиною другою статті 459 ЦПК України, частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду як суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те що Верховний Суд як суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 24, 351, 367-369, 374, 375, 381-384, 459 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2, подану адвокатом ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2025 року.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська