Справа № 189/2681/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2025 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного, при заочному розгляді, цивільну справу №189/12681/24 за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» - Татаренка Владислава Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» - Титаренко В.В., звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором№010/3651/82/1293588 від 12.11.2021, у сумі 36915,70 грн., стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3028,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 грн.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено про укладення 12 листопада 2021 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитка картка» №010/3651/821293588, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та надав послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, під яким розіються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника розмір кредиту на дату початку кредитування становив 27 300,00 грн. з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, з дати встановлення поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності коштів та картковий рахунок надати клієнту в межах поточного ліміту кошти, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок та одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за картковим рахунком відносно договору.

Відповідно до умов кредитного договору,проценти за користування кредитом в т.ч. за користуванням овердрафтом процентна ставка фіксована, становить 42% річних згідно п.п.2.4 договору.

Підпунктом 3.1. Кредитного договору визначено, що на дату підписання заяви та відкриття поточного ліміту становить 0 (нуль) гривень. Протягом тридцяти робочих днів з дати заяви, після відкриття банк може змінити розмір річного ліміту до суми, зазначеної в пункі 2.2.1 заяви про що направлено клієнту SMS- повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви. Датою початку кредитування є дата початку направлення банком клієнт у першого після підписання заяви SMS- повідомлення про встановлення (зміни) поточного ліміту. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного ліміту в наступного періоду. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а сааме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору

Відповідною датою початку кредитування є 12.11.2021 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 12.11.2025 року. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору №010/3651/821293588 від 12.11.2021 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтвержує початок користування кредитом.

20.12.2022 року року АТ «Райффайзен Банк» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення вимоги №114/2-52-F, у відповідності до умов якого АТ «РайффайзенБанк» передає (відступає) за плату права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-52-F від 20.12.2022 року ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором №010/3651/82/1293588 від 12.11.2021 року, сума заборгованості за яким становить 36 915,70 грн. з яких: 31 769,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 4 114,44 грн. сума заборгованості за недозволеним овердрафном; 1032,26 грн. сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Тому, оскільки умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені, з метою захисту прав кредитора, позивач просить задовольнити вимоги.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року справу направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.(а.с.47).

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.12.2024 року справу передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с.51).

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін (а.с.52-53).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала Причини неявки суду не відомі.

Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/365182/1293588, відповідно до умов якого сторони погодили кредит в сумі 27 300,00 грн., з фіксованою процентною ставкою 42,0% річних, на строк 48 місяців з 12 листопада 2021 року по 12 листопада 2025 року (дата повного погашення кредиту) (а.с. 5-11 копія договору з додатками).

У якості доказу укладеного договору суду надано копію заяви-договору №010/365182/1293588 від 12.11.2021 з графіком погашення кредиту, додаток до договору з розрахунком загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, паспорт споживчого кредиту з погодженими між сторонами правочину умовами, заяви-анкети для отримання готівкового кредиту тощо.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першоїстатті 517ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

20 грудня 2022 між AT «Райффайзен Банк» та TOB «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, TOB «ФК «Сіті Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №010/365182/1293588 від 12.11.2021, що підтверджується також додатками до договору факторингу та не оспорюється відповідачем (а.с. 26-36 копія договору з додатками). У відповідача виникло зобов`язання за кредитним договором та існує заборгованість, розмір, структура і порядок обчислення якої вказано у розрахунку заборгованості. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість за кредитним договором складає:36 915,72 грн. з яких: 31 769,00 гривень сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 4 114,44 гривень, 1032, 26 гривень сума заборгованості за відсотками.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором №010/365182/1293588 від 12.11.2021 року, відповідач ОСОБА_1 станом на дату відступлення прав вимоги має заборгованість у сумі 36 915,70 гривень, що підтверджується наданою до суду розрахунком та випискою по рахунку, з яких:

-заборгованість за кредитом в сумі 31 769,00 грн.;

-заборгованість за недозоленим овердрафтом в сумі 4 114,44 грн.;

-заборгованість за відсотками в сумі 1 032,26 грн.

Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідачка не спростувала, контррозрахунку боргу не надала, тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника (а.с. 12-24) та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).

Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. (а.с. 4).

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, в матеріалах цивільної справи при подані позову представником позивача було заявлено про попередній розрахунок витрат, які відповідач очікує понести на правничу допомогу у сумі 1400,0,00 грн. та надано копії договору про надання правової допомоги, свідоцтва, ордеру, акту наданих послуг, платіжного доручення про сплату гонорару (а.с. 35-39).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 містяться висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

З урахуванням вище викладеного, проаналізувавши наведений опис наданих представником позивача Титаренко В.В. послуг, враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а також, враховуючи вимоги з якими позивач звернувся до суду, усталену практику з розгляду таких спорів, беручи до уваги співмірність позовних вимог та вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 1 400,00 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 1400,00 грн., що буде пропорційним з обсягом наданої правничої допомоги та відповідатиме принципам розумності і співмірності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 3028 грн. 40 коп. (а.с. 4) та витрати на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СітіФінанс» - Татаренка Владислава Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 010/3651/82/1293588 від 12.11.2021 року, у сумі 36915,70 грн. (тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень сімдесят копійок) з яких: 31 769,00 гривень сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 4 114,44 гривень, 1032, 26 гривень сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. та витрат на правничу допомогу в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

Позивач :Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37, кв. 41.

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , електронна пошта невідома,

Суддя Н.В. Чернова