Провадження № 2/712/1274/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний сум м. Черкаси у складі головуючого судді Чапліної Н.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Саса Л.О.,

представника позивача адвоката Кушнір Т.В.,

представника відповідача адвоката Романенко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року представник позивача адвокат Кушнір Т.В. звернулась до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували з 2007 року в зареєстрованому шлюбі, що був розірваний 18.04.2012 згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-8/12.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2012 у справі № 2-10/12 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн щомісячно починаючи з 03.01.2012 і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з відмовою відповідача добровільно виконувати вищевказане рішення суду, з 02.07.2012 стягнення аліментів з відповідача виконувалось у примусовому порядку Першим відділом ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) ВП № 33229613.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.07.2020 по справі № 753/21638/19 змінено розмір аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , збільшивши їх розмір до 2000 грн щомісячно. Постановою Черкаського апеляційного суду рішення від 03.07.2020 змінено в частині визначення суми аліментів, вирішено стягувати 1200 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Син ОСОБА_3 після закінчення 9 класу для здобуття ступеня вищої (фахової передвищої) освіти, а саме фахового молодшого бакалавра вступив на навчання до Фахового коледжу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денну форму здобуття освіти за освітньою програмою та спеціальністю 081 «Право».

ОСОБА_3 був зарахований на 1 курс навчання наказом № 320 від 02.08.2024. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем фаховий молодший бакалавр з 01.09.2024 по 30.06.2028 що підтверджується довідкою Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» № 1217/24 від 26.09.2024 та договором про навчання від 30.07.2024.

Загальна вартість освітньої послуги згідно з умовами індивідуального договору № 9 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця від 30.07.2024 складає 142 260 тис. грн за весь строк навчання.

Вартість платної освітньої послуги за роками становить: 2024-2025 навчальний рік 34 260 грн, 2025-2026 навчальний рік 36 000 грн, 2026-2027 навчальний рік 36 000 грн, 2027-2028 навчальний рік 36 000 грн.

Станом на дату подання заяви до суду позивачка сплатила за 2024-2025 навчальний рік 34 260 грн.

Додатково позивачкою сплачено 10 680 за проживання у гуртожитку сина за 6 місяців та 2 100 грн за медичне страхування студента ОСОБА_3 .

Відповідно до договору № 051035834 від 12.03.2023 син сторін навчається у ТОВ «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ КИЇВ СПЕЦІАЛІСТ» за навчальною програмою ІТ-технологій та програмування. Позивачка відповідно до додатку до договору № 051035834 від 12.03.2023 сплатила 17 820 грн.

Додаткові витрати на навчання сина у навчальних закладах - ТОВ «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ КИЇВ СПЕЦІАЛІСТ» та Фаховому коледжі Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» складають значне матеріальне навантаження на позивачку, син потребує у зв`язку з навчанням додаткової матеріальної допомоги. Натомість відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, є працездатною особою, не має витрат на утримання інших осіб. Позивачка просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 в сумі 70 530 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2025 у справі відкрите провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

03.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Романенко Г.М., у якому зазначено, що відповідач не відмовляється від надання допомоги сину. Відповідач має другу дитину дочку, а отже несе витрати на утримання інших осіб, з 01.03.2024 мобілізований до лав ЗСУ, має ряд прогресуючих захворювань, має стійку неврологічну симптоматику, направлений для проходження ВЛК.

Із необхідністю відшкодувати вже понесених відповідачкою витрат погоджується. Фактичні витрати, які позивачка сплатила за навчання сина складають 64 860, 00 грн, отже складає 32 430, 00 грн, вимоги про стягнення яких відповідач визнає.

Відповідач заперечує проти стягнення витрат на навчання на майбутнє, оскільки договором про навчання передбачені випадки можливості припинення договору, а також зміни вартості. Вважає, що суми, на оплату навчання за 2025-2026, 2026-2027 роки не мають сталої суми, які чітко можна визначити, також і син може з власної волі чи з інших причин припинити навчання, стягнення з відповідача таких сум є недоречним та передчасним.

03.04.2025 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про стягнення судових витрат в сумі 5810 грн: 5700 грн витрат на правничу допомогу та 110 грн поштових витрат.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заву в повному обсязі та просила задовольнити, зазначила, що відповідач добровільно не сплачує витрати на навчання сина, тому просила стягнути понесених витрат та витрат, які передбачені договором із навчальним закладом за 2025-2026, 2026-2027 роки.

Представник відповідача частково заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що вимог, які фактично понесені позивачем відповідач визнає, однак у стягненні витрат, які очікується понести просила відмовити оскільки такі витрати не є однозначно передбачуваними, обставини можуть змінитись, тому в цій частині просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.03.2008, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2012 у справі № 2-10/12 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн щомісячно починаючи з 03.01.2012 і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з відмовою відповідача добровільно виконувати вищевказане рішення суду, з 02.07.2012 стягнення аліментів з відповідача виконувалось у примусовому порядку Першим відділом ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) ВП № 33229613.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.07.2020 по справі № 753/21638/19 змінено розмір аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , збільшивши їх розмір до 2000 грн щомісячно. Постановою Черкаського апеляційного суду рішення від 03.07.2020 змінено в частині визначення суми аліментів, вирішено стягувати 1200 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Син ОСОБА_3 після закінчення 9 класу для здобуття ступеня вищої (фахової передвищої) освіти, а саме фахового молодшого бакалавра вступив на навчання до Фахового коледжу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денну форму здобуття освіти за освітньою програмою та спеціальністю 081 «Право».

ОСОБА_3 був зарахований на 1 курс навчання наказом № 320 від 02.08.2024. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем фаховий молодший бакалавр з 01.09.2024 по 30.06.2028, що підтверджується довідкою Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» № 1217/24 від 26.09.2024 та договором про навчання від 30.07.2024.

Вартість платної освітньої послуги відповідно до Індивідуального договору № 9 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця фахового молодшого бакалавра становить: загальна вартість за весь строк навчання 142 260 грн, за роками: 2024-2025 навчальний рік 34 260 грн, 2025-2026 навчальний рік 36 000 грн, 2026-2027 навчальний рік 36 000 грн, 2027-2028 навчальний рік 36 000 грн. Для денної форми навчання передбачена можливість оплати до 01 серпня (50%) та 10 грудня (50%).

Відповідно до Додаткової угоди № 224 до індивідуального договору від 30.07.2024 № 9 сума витрат за надання страхових послуг складає 2 100 грн з 2024 по 2028 роки, щорічно.

Станом на дату подання заяви до суду позивачка сплатила за 2024-2025 навчальний рік 34 260 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

Додатково позивачкою сплачено 10 680 за проживання у гуртожитку сина за 6 місяців та 2 100 грн за медичне страхування студента ОСОБА_3 , що підтверджено платіжними інструкціями.

Відповідно до договору № 051035834 від 12.03.2023 син відповідача навчався у ТОВ «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ КИЇВ СПЕЦІАЛІСТ» за навчальною програмою ІТ-технологій та програмування. Позивачкою відповідно до квитанції від 14.03.2023 сплачено 17 820 грн.

Відповідач ОСОБА_2 має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Виписки із медичної амбулаторної карти № 2602, проходження лікування з 20.03.2025 по 01.04.2025, ОСОБА_2 має стійку неврологічну симптоматику, рекомендовано направити на ВЛК.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приписами ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №183/1679/17 (провадження №61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц (провадження №61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18 (провадження №61-20458св19).

ОСОБА_3 є неповнолітнім, отже витрати на оплату його навчання слід віднести до додаткових витрат батьків, необхідних для розвитку дитини.

Позивачкою доведені фактичні витрати на навчання сина в сумі 64 860, 00 грн (34 260 +2 100 + 10680 + 17 820), відповідач є працездатною особою, має ще неповнолітню дитину, служить у ЗСУ, вимоги щодо стягнення вже понесених витрат в сумі 32 430, 00 визнав.

Отже, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача фактично понесених додаткових витрат на дитину в сумі 32 430, 00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення очікуваних витрат за навчальні роки 2025-2026 та 2026-2027, то такі вимоги є передчасними, оскільки, хоча і передбачені укладеним договором, однак існує імовірність зміни обставин, що також передбачено договором. Крім того приймаються до уваги заперечення відповідача щодо обтяжливості сплати всієї суми наперед. Отже такі вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач у відзиві вказав, що попередній розрахунок судових витрат складає 6 750 грн., в подальшому, у заяві про стягнення судових витрат просив стягнути з позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5700 грн та 110 грн поштових витрат, всього 5 810 грн.

На підтвердження понесених витрат представником відповідача надані договір №1-03/25 про надання правничої допомоги, Ціни на послуги адвоката (Додаток 1), Акт виконаних робіт, квитанція поштової відправки. Копії долучених документів підтверджують понесені витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений частково, з позивача підлягають стягненню заявлені відповідачем витрати в сумі 3 137 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 557 грн пропорційно сумі задоволених вимог, в іншій частині судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 32 430, 00 грн (тридцять дві тисячі чотириста тридцять грн).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави 557 грн (п`ятсот п`ятдесят сім грн) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати в сумі 3 137 грн (три тисячі сто тридцять сім грн).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 14.04.2025.

Головуючий суддя Н.М. Чапліна