Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/3016/25

провадження № 2/755/3981/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звертаючись з позовом до суду, просять визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивачі мотивують свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачі у встановлений законом строк звернулись до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом від 13.05.2020 року після смерті матері ОСОБА_3 . Однак, постановами приватного нотаріуса КМНО Перепелиці Н.Ю. позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцями не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1 , а відомості про право власності на квартиру відсутні в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, тому позивачі вимушені звернутись з даним позовом до суду.

20.02.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, та постановлено порядок розгляду справи у загальному позовному провадженні.

13.03.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва підготовче засідання закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи.

Представник позивача Янголь О.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради Городюк Ю.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову не заперечила, просить провести розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення суду відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 16/2023, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Судом встановлено, що за даними Інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №12397 від 02.05.2024 року, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній будівельно-паливній біржі «Українська біржа» 23.03.1993, № 3/0539-554, дата проведення реєстрації Бюро 24.03.1993 року за реєстровим № 2051.

За даними свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є синами ОСОБА_3 .

13.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. посвідчено заповіт, реєстровий номер № 362, згідно якого ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частку квартири ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.09.2023 року, актовий запис № 15525.

На підставі заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. 30.10.2023 року заведено спадкову справу № 16/2023.

Згідно п. 25 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 26.12.2009 року № 396, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат.

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

01.11.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. прийнято постанову № 99/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на 2/3 частину квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану квартиру.

18.11.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. прийнято постанову № 105/02-31 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану квартиру.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статті 1261-1265 Цивільного кодексу України встановлюють черги спадкоємців за законом, згідно з якими до спадкоємців першої черги за законом віднесені діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 Цивільного кодексу України).

За правилом статті 1269 Цивільного кодексу України, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (стаття 1297 Цивільного кодексу України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, проте особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 08.04.2015 року у Справі № 6-33цс15)

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що предметом спору є вимоги позивачів про визнання за ними як єдиними спадкоємцями за заповітом права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав втрати правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями законодавства України діючого на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору позивачі мають достатні правові підстави на визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 (1/3 частина квартири - ОСОБА_2 , 2/3 частини квартири - ОСОБА_1 відповідно до заповіту), в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 , - оскільки зазначене нерухоме майно є спадковою масою спадкодавця ОСОБА_3 , що на момент смерті належало їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній будівельно-паливній біржі «Українська біржа» 23.03.1993, № 3/0539-554, дата проведення реєстрації Бюро 24.03.1993 року за реєстровим № 2051, що підтверджено Інформаційною довідкою, виданою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №12397 від 02.05.2024 року, тому, встановивши коло спадкоємців за заповітом, до якого належать позивачі та якими подано до нотаріальної установи у встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суд вважає за можливе визнати за позивачами як спадкоємцями за заповітом право власності на квартиру АДРЕСА_1 в частках відповідно до заповіту, при цьому судом ураховано, що визнання за позивачами права власності на спірне нерухоме майно є таким, що не порушує прав та законних інтересів третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1223, 1261-1265, 1268, 1269, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право приватної власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право приватної власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14 квітня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган