ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 610/44/24
Номер провадження 22-ц/818/140/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 травня 2024 року в складі судді Тімонової В.М. у справі № 610/44/24 за позовом Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що у зв`язку з ухиленням матері від належного виконання батьківських обов`язків на обліку служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька дитини записано за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

04 січня 2024 року комісією було обстежено умови проживання сім`ї та при обстеженні виявлено, що умови проживання загрожують життю та здоров`ю дитини, у будинку жахливі антисанітарні умови проживання. В цей же день малолітню дитину негайно відібрано у матері та влаштовано до комунального некомерційного підприємства Балаклійської міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для обстеження стану її здоров`я і надання необхідної медичної допомоги.

ОСОБА_1 має ще двох малолітніх дітей, яких згідно з розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 10 серпня 2023 року № 764 «Про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » відібрано у матері 09 серпня 2023.

Вказували, що ОСОБА_1 не створює належні умови для проживання дітей, їх виховання та розвитку, про що 07 березня 2023 року, 14 червня 2023 року, 22 червня 2023 року, 06 липня 2023 року, 09 серпня 2023 року, 30 листопада 2023 року та 04 січня 2024 року були складені відповідні акти обстеження умов проживання сім`ї.

Під час комісійних відвідувань з ОСОБА_1 неодноразово проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо недопущення порушення санітарно-побутових умов проживання дітей, забезпечення малолітніх раціональним харчуванням, необхідності слідкувати за їхнім зовнішнім виглядом та станом здоров`я, остання зобов`язувалася створити належні умови для проживання малолітніх дітей, неодноразово попереджалася про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та про те, що у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Але свого ставлення до виконання батьківських обов`язків відповідачка не змінила.

Зважаючи, що ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює дітям належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечує повноцінним харчуванням та доглядом, не піклується про їх внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з метою соціального захисту малолітніх дітей, Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1281,50 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Корнієнко Н.В. подала відзив, у якому просила позов залишити без задоволення.

Відзив мотивовано відсутністю підстав для позбавлення її батьківських прав щодо її дітей. Вказувала, що в неї є домашнє господарство, земельна ділянка та худоба, що потребує багато часу, а тому вона не може забезпечити відсутність пилу у приміщенні. Також, разом з нею проживає її бабуся, яка прикута до ліжку, у зв`язку з чим в хаті є неприємний запах, проте зазначені обставини не загрожують дітям.

Зазначала, що вона не вживає спиртних напоїв, наркотичних засобів та до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Заперечувала щодо дій служб у справах дітей щодо відібрання у неї доньки та сина, оскільки вона як мати має переважне право на виховання своїх дітей.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 травня 2024 року позов Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на дітей - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1281,50 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 січня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, на рахунок, який буде відкрито на ім`я дітей у Державному ощадному банку України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про необхідність забезпечувати дітей необхідними умовами проживання та здійснення щодо неї соціального супроводу, ухиляється від виконання своїх обов`язків, тривалий час не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванню, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, у зв`язку з чим наявні підстави для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

12 червня 2024 року через суд першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корнієнко Наталія Володимирівна, на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано доказів її антисоціальної поведінки, а також умисного та злісного ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона має підсобне господарство, земельну ділянку, продукти харчування, в будинку є всі зручності, дитячий одяг, засоби гігієни, іграшки, що підтверджено свідками та не заперечується позивачем.

З 2018 року нею не було здійснено жодних кримінальних правопорушень, громадські роботи в сільській раді нею було відпрацьовано в повному обсязі. Зазначала, що Постановами Балаклійського районного суду від 12 жовтня 2023 року по справі № 610/697/23 відмовлено у притягненні її до адміністративної відповідальності у справі про вчинення домашнього насильства.

Вказувала, що діти їй не байдужі та вона має намір бути їм матір`ю. Під час окупації в 2022 році вона сама виживала з дітьми, піклувалася за них, ховалася по підвалам.

Вказувала, що її дитина ОСОБА_2 дійсно має діагнози стану здоров`я, які потребують специфічної профілактичної терапії від народження, проте вказана хвороба була отримана від батька дитини, а не внаслідок її умисних дій.

2024 року Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 неодноразово була попереджена про необхідність зміни свого ставлення до виховання дітей, притягалась до адміністративної відповідальності але вона свідомо самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню дітей, що виражається в її бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками.

Службою у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області були зроблені рейди-перевірки, які оформлені актами, і неодноразово зафіксовані неналежні умови для перебування/проживання малолітніх дітей. Діти жили фактично на сміттєзвалищі, яке мати з бабусею зробили з будинку. Відсутні були належні продукти харчування. Молоко було в наявності, але його неможливо було вживати, воно було в забрудненому посуду, де завжди були комахи.

Через тривале ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків, діти ОСОБА_1 фактично з дня народження тимчасово проживають та виховуються у стійкому сімейному середовищі - патронатних вихователів, які створює належні умови для фізичного й духовного розвитку дітей.

Зазначали, що сам факт заперечення відповідачкою проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити умови їх утримання. Відповідачка офіційно ніде не працює, ніяких видів допомог не отримує, живе за рахунок виплат на дітей.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 10 квітня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області отримано 06 грудня 2024 року в електронному кабінеті (том 2, а.с.102);

ОСОБА_1 отримано 11 грудня 2024 року (том 2, а.с.103);

Адвокат Корнієнко Н.В. отримано 11 грудня 2024 року (том 2, а.с.104).

07 квітня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Корнієнко Н.В. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи до розгляду адміністративного позову до Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції в Харківському окружному адміністративному суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципів) цивільного судочинства, окрім іншого, є верховенство права, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Корнієнко Н.В. 05 грудня 2024 року було подано клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 05 грудня 2025 року через необхідність оформлення особистих документів відповідачки після оформлення шлюбу.

В судовому засіданні 05 грудня 2024 року судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання сторони відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 10 квітня 2025 року. Про дату, час та місце судового розгляду справи 10 квітня 2025 року сторони були повідомлені належним чином.

Оскільки клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 10 квітня 2025 року належного обґрунтування не має, колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволенні.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька дітей записано за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України ( том 1, а.с. 10,12, 48-50).

Розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 10 серпня 2023 № 764 «Про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » відібрано у матері ОСОБА_1 вказаних дітей (а.с. 51-52).

Розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 05 січня 2024 року № 95 «Про негайне відібрання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », негайно відібрано малолітню дитину у матері ОСОБА_1 ; доручено КНП Балаклійської міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» забезпечити тимчасове перебування малолітньої ОСОБА_2 (а.с. 13).

Листом ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 08 січня 2024 року повідомлено, що під час перевірки сім`ї ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , було встановлено, що остання в силу складних життєвих обставин самоусунулась від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню та забезпеченню належних умов проживання малолітньої дитини, внаслідок ухилення матері від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та догляду за новонародженою дттиною, в занедбаному стані перебуває розвиток її особистості. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, що є обґрунтованим порушенням ст. 184 КУпАП, тому відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та направлено на розгляд до суду (том 1 а. с. 20).

Відповідно до повідомлення Шевелівського старостинського округу Балаклійської міської ради Харківської області від 04 січня 2024 до служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області на території старостинськго округу з 2006 року проживає сім`я ОСОБА_1 , яка з 2010 перебуває на обліку, як неблагодійна родина, мати не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. 02 січня 2024 року їм стало відомо про те, що ОСОБА_5 прибула за місцем свого мешкання разом з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Комісією було обстежено умови проживання сім`ї. При обстеженні виявлено, що умови проживання загрожують життю та здоров`ю дитини. В будинку антисанітарні умови: кімнати завалені різноманітним сміттям (брудний одяг, взуття, використані пакети з-під продуктів харчування, залишки їжі, папір, ганчір`я, брудні килими, різний непотріб (тощо), на кухні купи брудного посуду із залишками їжі, яка вже засохла, розкидане взуття. Скрізь пил, павутиння, у ванній кімнаті не працює каналізація. В будинку стоїть сморід, повзають на ліжках таргани. Для дитини відсутня дитяча суміш для годування, ванночка для купання, відповідний одяг. Після вилучення двох дітей 09 вересня 2023 року, санітарний стан приміщення тільки погіршився, в будинку та прилеглих територіях сміттєзвалище. Такі умови проживання загрожують здоров`ю та життю дитини (том 1, а. с. 21).

Відповідно до інформації КНП «БЦПМСД» БМР ХО АЗПСМ № 2 від 04 січня 2024 року під час огляду дитини ОСОБА_2 та спілкування з матір`ю ОСОБА_1 з`ясовано, що дитина проживає в умовах, які загрожують її життю та здоров`ю. Суміш для годування дитини, речі та особисті речі по догляду за дитиною відсутні. В будинку брудно, стоїть неприємний запах (том 1, а. с. 25).

04 січня 2023 року, начальником ССД ВМР ХО, лікарем-педіатром КНП БЦМСД БМР ХО, в.о. директора ЦСС БМР ХО, ст. інспектором РУП ГУНП в Х/о складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, відповідно до якого малолітню - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно відібрано у матері та влаштовано до комунального некомерційного підприємства Балаклійської міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для обстеження стану її здоров`я і надання необхідної медичної допомоги. Встановлено відсутність умов проживання та існування для новонародженої дитини. В новонародженої дитини відсутні суміш для годування, дитячі речі, візочок без коліс, в будинку повна антисанітарія, холодно, брудно, дитина голодна (том 1, а. с.22-24).

08 січня 2024 року Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( том 1, а. с. 18-19).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1534 ОСОБА_2 перебувала в закладі з 07 грудня 2023 року по 27 грудня 2023 року. Дитина має діагнози стану здоров`я, які потребують специфічної профілактичної терапії від народження (том 1, а. с.26).

За інформацією центру соціальних служб Балаклійської міської ради Харківської області від 04 січня 2024 року № 11, сім`я ОСОБА_1 перебуває в Центрі на обліку отримувачів соціальних послуг не один рік, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. До ОСОБА_1 неодноразово здійснювалися комісійні виїзди фахівців із соціальної роботи спільно з спеціалістами служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області та представником поліції. З матір`ю дітей проводились бесіди щодо відповідального батьківства, належного виконання батьківських обов`язків, створення безпечних та комфортних умов для проживання малолітніх дітей, недопущення ведення асоціального способу життя та вчинення домашнього насильства. Але остання до порад та рекомендацій фахівців із соціальної роботи не дослухалась, доглядом за дітьми та їх вихованням не займалась, ситуація в сім`ї погіршилась. З 27 червня 2023 року ОСОБА_1 надається послуга соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Протягом надання послуги ОСОБА_1 неодноразово порушувала умови договору, часто не пускала до помешкання, до фахівців із соціальної роботи та членів комісії ставилась агресивно, продовжувала вести асоціальний спосіб життя. В ході відвідувань сім`ї було з`ясовано, що умови проживання дітей не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах брудно, речі розкидані, діти мають вільний доступ до дрібних, гострих та колючих предметів. На кухні дуже брудно, посуд брудний із залишками їжі, у повітрі відчутний неприємний запах, у будинку присутні мухи та гризуни. Подвір`я домогосподарства завалене сміттям. Матері дітей неодноразово надавались можливість та терміни виправити ситуацію в родині, але вона ними не скористалась. Під час одного з відвідувань у дитини ОСОБА_3 на тілі було виявлено синці та гематоми, тому комісією було прийнято рішення направити дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до лікарні. На теперішній час діти перебувають у патронатній сім`ї. Мати ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки, новонароджена дитина проживає у незадовільних умовах, що становить загрозу життю та здоров`ю новонародженої дитини. Комісією прийнято рішення направити дитину до КНП «Балаклійська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Балаклійської міської ради Харківської області (том 1, а.с.27-28).

Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 07 березня 2023, 22 червня 2023 року , 06 липня 2023 року, 09 серпня 2023 року, 30 листопада 2023 року та 04 січня 2024 року ОСОБА_1 не створює належні умови для проживання дітей, виховання та розвитку: у кімнатах брудно (на підлозі лежать ножі, розкидане сміття, купи речей, застарілі залишки їжі, порожні пластикові пляшки, посуд), ліжка завалені речами, меблі у пилюці, підлога брудна та липка, на кухні весь посуд брудний, з залишками їжі, які вже пліснявіють. Багато мух, тарганів та гризунів. Скрізь висить павутиння. У приміщенні стоїть неприємний запах від зіпсованих продуктів. Приготована їжа відсутня. Подвір`я завалене сміттям, яке мати та бабуся зносять додому зі сміттєзвалищ. У будинку антисанітарні умови проживання, фактично сміттєзвалище. Під час комісійних відвідувань з ОСОБА_1 проводились профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо недопущення порушення санітарно-побутових умов проживання дітей, забезпечення малолітніх раціональним харчуванням, необхідності слідкувати за їхнім зовнішнім виглядом та станом здоров`я (том 1, а.с. 29-46, 53-56).

07 березня 2023 року, 14 червня 2023 та 22 червня 2023 року ОСОБА_1 надано пояснення, відповідно до яких остання зобов`язувалася створити належні умови для проживання малолітніх дітей, викинути хлам та сміття, забезпечити дітей харчуванням та доглядом. Також ОСОБА_1 зазначала, що попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та про те, що у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав відносно дітей (том 1, а.с. 57, 58).

Листом КНП «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги» Балаклійської міської ради Харківської області від 10 серпня 2023 року повідомлено, що 09 серпня 2023 року службою у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області були доставлені діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , -3 роки 6 міс (соматично здоровий, садка грудної клітини, лівої лопатки, передпліч), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 2 роки, 1 міс. (соматично здорова). На час госпіталізації діти були брудні, голодні та зі слідами від укусів комах (том 1, а. с.60).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29 січня 2019 року відібрано у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з позбавленням батьківських прав, з підстав неналежного виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини - ОСОБА_10 (том 1, а.с.61-64).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 20 січня 2022 року позов Служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без задоволення . Попереджено відповідача ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконання обов`язків щодо виховання та утримання дитини, передбачених сімейним законодавством, на орган опіки та піклування покладено контроль за виконанням нею батьківських обов`язків (том 1, а.с. 65- 68).

14 серпня 2023 року Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (том 1, а.с.69-71).

За Довідкою Балаклійського районного суду Харківської області від 16 листопада 2021 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 за 2019-2020 року не надходили. В 2021 році ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (том 1, а.с.105)

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення (том 1, а.с. 115-117).

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Крім того, у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які б могли завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, в залежності від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків.

Також ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) зазначив про те, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 Верховний Суд зазначив, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини».

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зробив такий висновок, що «зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не достатньою мірою не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини».

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, згідно із законом на суд покладено обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, враховувати факти вчинення домашнього насильства як стосовно дитини, так і у присутності дитини. Тобто в разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти, чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або у її присутності.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 753/23626/17 (провадження № 61-15474св21).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою для позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача.

В цій справі суд апеляційної інстанцій погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для позбавлення батьківських прав, оскільки, встановивши виключні обставини, а саме: ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, що виявлялось у непіклуванні про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, суд першої інстанції першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, служба у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області надавала відповідачці час для того, щоб вона могла змінити своє ставлення до батьківства та в подальшому здійснювати батьківські обов`язки, належним чином піклуючись про фізичний і духовний розвиток дітей. Проте відповідачка не лише не змінила своєї поведінки по вихованню до малолітніх дітей, але продовжує створювати і далі загрозу для життя та здоров`я своїх дітей.

Доводи відповідачки щодо створення нею належних умов для життя дітей не спростовуються матеріалами справи. Акти обстеження, на які посилається ОСОБА_1 складені у 2021 році, доказів, що станом на 2024 рік створені належні умови у приміщенні, є дитячи речі, відсутній бруд та сміття тощо, відповідачкою не надано.

З 27 червня 2023 року ОСОБА_1 запропоновано послугу соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, проте остання не змінила свою поведінку стосовно дітей, що свідчить про самоусунення від виконання нею обов`язків з виховання дітей.

Доводи ОСОБА_1 щодо її бажання бути матір`ю своїм дітям не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду за відсутності дій щодо забезпечення дітей, створення для них нормальних умов для розвитку.

Оскільки позов у частині позбавлення батьківських прав задоволено обґрунтовано, а особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 СК України), суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідачки аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1281,50 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу, де перебуватимуть діти, або опікуна.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина