Провадження № 2-о/742/49/25
Єдиний унікальний № 742/7340/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., заявника - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_11, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство внутрішніх справ України про встановлення факту спільного проживання,-

установив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_1 , як батька і сина з 2010 року, по день коли останній безвісти зник за особливих обставин, тобто 04.11.2024.

Заявлені вимоги мотивує тим, що він ОСОБА_1 є сином зниклого безвісти 04.11.2024 ОСОБА_3 . При зверненні до командування військової частини НОМЕР_1 , щодо виплати грошового забезпечення його батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, старшого солдата ОСОБА_3 заявнику було відмовлено, оскільки він, як повнолітній син військовослужбовця, має право на отримання грошового забезпечення, якщо документально підтвердить факт спільного проживання з ОСОБА_3 , так як з матеріалів особової справи військовослужбовця не вбачається можливим встановити факт спільного проживання повнолітнього сина з військовослужбовцем, оскільки вони зареєстровані за різними адресами, у зв`язку з чим і подано відповідну заяву про встановлення факту спільного проживання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити подану ним заяву посилаючись на викладені в ній обставини, а також зазначив, що з 2010 року його батько почав проживати з цивільною дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 приблизно з 12 років почав їздити до батька в м.Київ та уподальшому переїхав до нього постійно проживати. Разом з ними також проживала мати цивільної дружини - ОСОБА_5 , це їхня квартира. У 2015-2016 роках він разом з батьком почав займатися їхнім сімейним бізнесом, дитячими атракціонами. Батько був зареєстрованим у м.Прилуки де рахувався його ФОП.

Представник заінтересованої особи - військової частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України у судове засідання не з`явився, проте просив слухати справу у його відсутності.

Заінтересована особа - Міністерство внутрішніх справ України у судове засідання не направило свого представника, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що вона є цивільною дружиною зниклого безвісти ОСОБА_3 , з яким вони з 2010 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . З ними також приблизно з 2015-2016 років почав проживати син її цивільного чоловіка - ОСОБА_1 , який допомагав їм у сімейному бізнесі. Чоловік був зареєстрований у м.Прилуки, оскільки там був зареєстрований як ФОП. У 2022 він пішов воювати, а його син і на даний час проживає з нею у м.Києві та допомагає їй.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначили, що є сусідами по під`їзду з ОСОБА_4 , знають її з дитинства. Разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 проживав її цивільний чоловік ОСОБА_3 та його син ОСОБА_1 , останній допомагав їм у сімейному бізнесі, часто вигулював собак ОСОБА_4 , тому сусіди з ним спілкувалися.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти, - це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Особа набуває статусу зниклої безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, на підставі заяви про факт зникнення особи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі

Згідно з ч.4 ст.6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.6 ст.9 вище згаданого закону за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Судом установлено, що згідно Актового запису про народження, запис на цифрові копії документів від 15.12.2024, ініціатор запиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що його батьками зазначено: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видане відповідне свідоцтво 25.04.2002 серії НОМЕР_2 (а.с.11-12).

Відповідно до Сповіщення сім`ї, яке було адресовано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.11.2024 року вбачається, що внаслідок бойових дій з відбиття збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району Донецької області його батько - ОСОБА_3 зник безвісти 04 листопада 2024 року (а.с.13). Дані відомості також підтверджуються витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 05.11.2024 №275мтд (а.с.14).

Згідно витягу з ЄРДР від 09.11.2024 вбачається, що Прилуцьким РВП ГУНП у Чернігівській області заведено кримінальне провадження №0001120, відкрите на підставі заяви ОСОБА_1 з приводу зникнення безвісти 04.11.2024 його батька ОСОБА_3 поблизу населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району Донецької області.

Згідно довідки т.в.о. начальника відділення кадрової роботи секції персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 21.11.2024 за №9556, виданої на старшого солдата ОСОБА_3 (зниклого безвісти) з зазначенням того, що відповідно до розділу «сімейний стан» особової справи зазначено: розлучений. Син: ОСОБА_1 , 1998 р.н. Мати: (відомості відсутні). Батько: (відомості відсутні) а.с.15.

Згідно відповіді т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 03.12.2024 за №40/57/12-15070 на заяву ОСОБА_1 його було повідомлено, що ОСОБА_3 з 04 листопада 2024 року в списках особового складу військової частини обліковується як такий, що зник безвісти за особливих обставин. Згідно розділу «сімейний стан» особової справи військовослужбовця ОСОБА_3 до складу його сім`ї входить: син ОСОБА_1 , 1998 р.п., що відображено у довідці від 21.11.2024 №9556, виданої кадровим органом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У зв`язку з цим повідомлено, що він, як повнолітній син військовослужбовця, має право на отримання грошового забезпечення, якшо документально підтвердить факт спільного проживання з ОСОБА_3 (а.с. 16-18).

Згідно акту №395 від 29 грудня 2024 року начальника ЖЕД-2 вбачається, що мешканці буд. АДРЕСА_2 , що нижче підписалися, підтверджують те, що ОСОБА_1 проживає з 2010 року по теперішній час сумісно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кВ. АДРЕСА_3 (а.с.19).

Згідно копії платіжних інструкцій вбачається, що ОСОБА_3 перераховував кошти ОСОБА_1 (а.с.91-96).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №21031, виданої на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що місце його проживання зазначено за адресою АДРЕСА_1 (а.с.101).

Порядок і умови виплати грошового забезпечення сім`ям зниклих безвісти військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011 -XІІ). Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою КМУ віл 30.11.2016 №884 (даді - Порядок №884).

Положеннями абзацу першого пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 3 Порядку №884 передбачено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошовою забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзаців третього-четвертого пункту 6 статі і 9 Закону № 2011-ХII пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовціг: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на у триманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Отже, наведеними обставинами і доказами, підтверджується, той факт, що дійсно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2010 року проживав з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як батько і син, по день коли ОСОБА_3 зник безвісти, тобто до 04 листопада 2024 року, тому суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заява про встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКППП НОМЕР_3 ), заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Міністерство внутрішніх справ України (вул.Академіка Богомольця, 10, Київ, 01601) про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання з 2010 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька і сина, по день коли ОСОБА_3 зник безвісти за особливих обставин, тобто 04 листопада 2024 року.

Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Судове рішення проголошено 14.04.2025.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО