Долинський районний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

Іменем України

14.04.2025 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Баранського Д.М., за участю секретаря Лященка Я.О., розглянув заяву позивачки ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із цією заявою через свого представника ОСОБА_2 про забезпечення позову та просить суд зупинити дію розпорядження Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації № 720 від 22 липня 2024 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_3 » до ухвалення рішення в цій справі.

Заяву мотивує тим, що вона та відповідач мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю.

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 березня 2024 року № 305 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » визначено місце проживання дитини разом з матір`ю.

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації № 720 від 22 липня 2024 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_3 », визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно з висновком органу опіки та піклування від 19 березня 2025 року якнайкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Окрім цього, раніше ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_6 забрав дитину до себе та перешкоджав матері спілкуватися з дитиною, бачитися з нею та приймати участь у вихованні та спілкуванні. Ці обставини викликають у позивачки страх того, що відповідач забере дитину від матері та знову обмежить спілкування матері з дитиною.

ОСОБА_5 кожного разу викликає поліцію, а також надсилає чисельні скарги з приводу невиконання розпорядження № 720 від 22 липня 2024 року.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За змістом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю.

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 березня 2024 року № 305 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » визначено місце проживання дитини разом з матір`ю.

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації № 720 від 22 липня 2024 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_3 », визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно з висновком органу опіки та піклування від 19 березня 2025 року якнайкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Окрім цього, раніше ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_6 забрав дитину до себе та перешкоджав матері спілкуватися з дитиною, бачитися з нею та приймати участь у вихованні та спілкуванні. Ці обставини викликають у позивачки страх того, що відповідач забере дитину від матері та знову обмежить спілкування матері з дитиною.

ОСОБА_5 кожного разу викликає поліцію, а також надсилає чисельні скарги з приводу невиконання розпорядження № 720 від 22 липня 2024 року.

На переконання позивачки такі обставини можуть значно утруднити виконанні рішення суду або зробити його неможливим.

Однак, на переконання суду мотиви позивачки для забезпечення позову є необґрунтованими та по суті спрямовані на перешкоджання батькові у спілкуванні та вихованні власної дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації № 720 від 22 липня 2024 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_3 », визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, а саме: щовівторка та щочетверга з 16:00 години до 20:00 години; щосуботи з 10:00 години до 21:00 години; один місяць у літній період.

Отже, по суті позивачка просить зупинити рішення органу опіки та піклування з приводу вирішення спору щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з власною дитиною. Зупинення цього рішення призведе до неможливості батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, що суперечить вимогам закону. Предметом спору у цій справі є вимоги про визначення місця проживання дитини, а тому зупинення рішення щодо участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною ніяким чином значно не утруднить виконання рішення суду або зробить його неможливим.

З огляду на вищезазначене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивачки про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву позивачки ОСОБА_1 , поданої через представника ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д. М. Баранський