Справа № 466/6228/24
Провадження № 2/466/457/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 квітня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Пукшина А.В.,

справа 466/6228/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та інфляційних витрат за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

07.06.2024 адвокат Фанда Надія Миколаївна в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить суд ухвалити рішення і стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пені по заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.09.2015 р. по 29.05.2024 р. в розмірі 209 063, 64 грн., інфляційних витрат за період з 01.09.2015 р. по 29.05.2024 р. в розмірі 353 797, 77 грн., а всього 562 861, 42 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та позивачці змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ». Від даного шлюбу у неї з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12.11.2015 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1000 гривень, починаючи з 01.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова перебуває ВП № 49836670 по примусовому виконанню рішення суду про стягнення аліментів на сина. За період стягнення аліментів з 01 вересня 2015 року по 01 червня 2024 року ОСОБА_2 жодного разу не сплачував аліменти на дитину та утворилась заборгованість в розмірі 105000 гривень.

Відповідно до поданого помісячного розрахунку за період з 01.09.2015 по 29.05.2024 пеня та інфляційні втрати складають:

2015- вересень, жовтень, листопад, грудень-пеня 858,44 грн., інфляція 13130,42 грн.

-2016-пеня 187427,46 грн., інфляція 89128,74 грн., -2017-пеня 5305,57 грн., інфляція 67652,54 грн., -2018-пеня 4527,72 грн., інфляція 53976,48 грн., -2019-пеня 3747,72 грн., інфляція 44349,10 грн., -2020-пеня 2965,66 грн., інфляція 41226,36 грн., -2021-пеня 2185,57 грн., інфляція 30578,54 грн., -2022-пеня 1405,57 грн., інфляція 11323,64 грн., -2023-пеня 611,46 грн., інфляція 2368,79 грн., -2024 січень, лютий, березень, квітень, травень -пеня 28,47 грн., інфляція 63,16 грн. Всього: пеня 209063,64 грн., інфляція 353797,77грн. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у режимі відеоконференції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 квітня 2024 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України до суду не було подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

У судове засідання позивач та представник позивача не прибули, на адресу суду представник позивача надіслала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17.03.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та позивачці змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ». Згідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12.11.2015 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1000 гривень, починаючи з 01.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою від 25.01.2016 року державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2015 до досягнення дитиною повноліття

Згідно з розрахунку заборгованості по аліментах від 13.05.2024 у ВП № 49836670, складеним старшим державним виконавцем Гавінською І.В., заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 30.04.2024 року становить 118578,50 гривень (арк.спр.161,162).

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзаці 1 пункту 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) зазначив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Однак, в наданих розрахунках пені позивач допустився помилки. Так при розрахунках за 2016 рік сума пені помісячно має бути:

сума пені за січень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

3071 день = 30710 грн;

сума пені за лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

3040 день = 30400 грн;

сума пені за березень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

3011 день = 30110 грн;

сума пені за квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2980 день = 29 800 грн;

сума пені за травень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2950 день = 29500 грн;

сума пені за червень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2919 день = 29190 грн;

сума пені за липень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2889 день = 28890 грн;

сума пені за серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2858 день = 28580 грн;

сума пені за вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 10500,00 грн х 1% (пені) х

2827 день = 28270 грн;

сума пені за жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2797 день = 27970 грн;

сума пені за листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2766 день = 27660 грн;

сума пені за грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 1000,00 грн х 1% (пені) х

2736 день = 27360 грн; (арк.спр. 14-37)

Отже, сума пені тільки за 2016 рік становить більше як 350000 грн.

Отже, загальна сума заборгованості за аліментами за спірний період згідно розрахунку державного виконавця на 30.04.2024 року становить 118578,50 гривень, а загальна сума нарахованої пені за прострочення сплати складає тільки за 2016 рік більш як 350 тис.грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, розрахований розмір пені за весь час прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01 вересня 2015 року, розрахунок проводиться з жовтня 2015 року і до часу звернення 31 травня 2024 року становить загальну суму що перевищує заборгованість, тому у відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більше 100 відсотків заборгованості, яка станом на 30 квітня 2024 року становила 118578,50 гривень.

Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача за період з 01 вересня 2015 року і до травня 2024 року інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів в розмірі 353797,77 грн. Дана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають, насамперед, договірні правовідносини.

У контексті ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки, ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст.11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Крім того, передбачена ст.625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини сторін по даній справі регулюються нормами Сімейного кодексу України, до яких положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються. Сімейний кодекс України, який є спеціальним законом, чітко встановив відповідальність за несплату аліментів у вигляді пені (ст. 196 СК України).

За загальним правилом спеціальні норми права мають пріоритет над загальними нормами. Чинним законодавством України питання про нарахування при простроченні сплати аліментів врегульоване положеннями ст. 196 Сімейного кодексу України, яка є спеціальною нормою з цього приводу по відношенню до інших норм права, в тому числі і до ст. 625 ЦК України. У вказаній нормі законодавцем чітко розмежовані наслідки прострочення сплати аліментів від наслідків прострочення оплати додаткових витрат на дитину. Зокрема, у разі прострочення сплати аліментів для боржника встановлена відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення. Натомість, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину встановлена відповідальність у вигляді виплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також нарахування 3 % річних із простроченої суми. Таким чином із вказаної норми вбачається, що законодавець чітко розмежував негативні наслідки порушення строків сплати цих двох різних фінансових обов`язків батьків, і для кожного з них встановив відповідні фінансові санкції:при простроченні оплати додаткових витрат на дитину - сплачуються встановлений індекс інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних із простроченої суми;при простроченні сплати аліментів - сплачується пеня у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином застосування ст.625 ЦК України і нарахування штрафних фінансових санкцій у виді інфляційних втрат і 3% річних на суму заборгованості з оплати аліментів не відповідають вимогам спеціального законодавства. Крім того, в самій статті 625 ЦК України зазначена можливість її застосування лише у разі, якщо законом чи договором не передбачений інший розмір санкцій.

Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити, т.я. така вимога позивача є безпідставною.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача відшкодування зі сплати судового збору на користь держави

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пеню зі сплати заборгованих аліментів на дитину за період 01 вересня 2015 року і до 30 квітня 2024 року в розмірі 118578,50 гривень (сто вісімнадцять тисяч пятсот сімдесят вісім гривень 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, с. Ганичівка.

Повний текст рішення складено 07.04.2025 року.

Суддя П. С. Невойт