Провадження № 2/127/2162/25
У Х В А Л А

14 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації частки вартості спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації частки вартості спільного майна.

Разом з вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії правового характеру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи іншими особами щодо відчуження, передачі в оренду чи вчиняти будь-які інші дії щодо автомобіля марки Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та шляхом поміщення його на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області.

Заява мотивована тим, що в період шлюбу, а саме 10.11.2021 подружжям придбано автомобіль Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, в період часу з 10.11.2021 та станом на час розгляду запиту адвоката, транспортний засіб Сhrysler 200, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 10.11.2021 - перереєстрований в ТСЦ 0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області на гр. ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ від 10.11.2021 №0541/2021/2908687; 21.06.2023 - перереєстрований в ТСД 0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області на гр. ОСОБА_3 по договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ від 21.06.2023 №0541/2023/3891218. Оскільки вказане майно було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має право на 1/2 частку вказаного вище автомобіля в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивачка не надавала згоду відповідачу ОСОБА_2 на укладення договору купівлі-продажу та відчуження автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач вважає, що правочин з переоформлення автомобіля на матір відповідача було вчинено ОСОБА_2 таємно та умисно, з метою незаконного позбавлення позивача її частки володіння цим автомобілем, хоча на даний час відповідач володіє та користується ним постійно, що підтверджує фіктивність договору купівлі - продажу від 21.06.2023 №0541/2023/3891218. Такі дії порушують права позивача на володіння, користування і розпорядження майном, на підставі чого вона змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Будучи обізнаним про розгляд справи, відповідач може скористатися отриманою інформацією та у найкоротший строк ще раз здійснити заходи по відчуженню у будь-якому вигляді автомобіля, який був набутий сторонами цієї справи у шлюбі, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача. Забезпечення позову дозволить здійснити ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернулась до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом відповідно до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви про забезпечення позову є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації частки вартості спільного майна, зокрема, вищезазначеного транспортного засобу Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який був відчужений відповідачем без згоди позивача і наразі належить на праві власності співвідповідачу ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з метою забезпечення позову застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зважаючи, що такий захід забезпечення є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся (відповідач може приховати або відчужити майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову в іншій частині, суд дійшов висновку про необхідність відмови з огляду на те, що забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які дії правового характеру відповідачами по справі чи іншими особами щодо відчуження, передачі в оренду чи вчиняти будь-які інші дії щодо автомобіля Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та шляхом поміщення його на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області не відповідає позовним вимогам, є безпідставним та таким, що не забезпечує позовні вимоги.

Відповідно до частини першої та другої ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 157, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Сhrysler, модель 200, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , ID документ НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвалу суду для виконання надіслати Регіональному сервісному центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, Вінницька область).

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: