Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1486/24

02 квітня 2025 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що cудовим наказом Богородчанського районного суду від 19.08.2022 року у справі № 338/733/22 стягнуто з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 69914 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 63 копійки станом на 01 серпня 2022 року. Заборгованість по заробітній платі була стягнута відповідно до вимог державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 31.05.2024 року в розмірі 69914.63 гривні. При цьому відповідач не провів виплату компенсації втрати частини грошових доходів, як цього вимагає Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159.

Зазначає, що відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Так як відповідач несвоєчасно виплатив йому заробітну плату, то він зобов`язаний був здійснити нарахування та виплату компенсації з 01.08.2021 року по день виплати заборгованості - 30.05.2024 року.

Оскільки добровільно відповідач таку компенсацію не виплатив, просив позов задовольнити та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01.08.2021 року по день фактичної виплати заробітної плати 30.05.2024 року.

В судове засідання позивач не з`явився, у поданій суду заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що cудовим наказом Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2022 року у справі № 338/733/22 стягнуто з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 69914 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 63 копійки станом на 01 серпня 2022 року (а.с.5).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №69956870 від 31.05.2024 року вищевказану заборгованість стягнуто за рахунок реалізації майна боржника (а.с.7-8), що підтверджується також і випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.9).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. У разі невиконання вказаних вимог настають правові наслідки, визначені ст.34 Закону України «Про оплату праці».

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закону №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (надалі Порядок №159).

Відповідно до ст.1-4 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за звітним.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Статтею 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Згідно з вимогами ЦПК України суд зобов`язаний встановити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав і якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №560/898/16-ц.

Так, згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 80 УЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід зазначити, що у позовній заяві позивачем не вказано ціну позову та не наведено жодного розрахунку в обгрунтування своєї вимоги про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Також слід зауважити, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач просить зобов`язати відповідача провести виплату компенсації втрати частини доходів, однак не подає розрахунок такої компенсації та не надає інформації (довідки, тощо) про розмір заробітної плати помісячно, що позбавляє суд самостійно визначити суму компенсації.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації втрати частини доходів у зв`зку із несвоєчасною виплатою заробітної плати не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належного розрахунку та не зазначено за який період вказана сума підлягає стягненню, а отже не доведено її розмір.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивачем не доведені, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-78, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01 серпня 2021 року по день фактичної виплати заробітної плати 30 травня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 11.04.2025 року.

Головуючий О. А. Шишко