Справа № 450/2807/24 Провадження № 2/450/418/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

за участю секретаря судових засідань Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельні ділянки: площею 0,5000 га кадастровий номер :03:001:0036, розташовану в с. Яструбків, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 10963800 серії НОМЕР_2 , видане 16.10.2013 року Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області; площею 0,2701 га кадастровий номер :09:000:0607, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554870 від 19.06.2009 року; площею 2,3229 га кадастровий номер :12:000:0803, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640327 від 09.10.2009 року; площею 2,1442 га кадастровий номер :10:000:0502, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554869 від 19.06.2009 року; площею 0,3576 га кадастровий номер :06:000:0283, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640328 від 09.10.2009 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. До складу її спадщини увійшли п`ять земельних ділянок у Львівському районі Львівської області, право власності на які спадкодавиця набула на підставі відповідних правовстановлюючих документів. За життя ОСОБА_2 склала два заповіти (13.08.2012 року та 12.12.2013 року), посвідчені секретарем виконкому Соколівської сільради, якими заповіла ці земельні ділянки ОСОБА_1 . Позивачка постійно проживала зі спадкодавицею, доглядала за нею та надавала необхідну допомогу. Відмови від спадщини не подавала, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла. Однак реалізувати своє спадкове право в позасудовому порядку неможливо через втрату оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. На підставі вищенаведеного, просить позовні вимоги задоволити.

19.06.2024 року провадження у справі відкрито.

02.08.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшло пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України на позовну заяву ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності від представника відповідача ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого, останній звертає увагу суду на те, що у долучених до позовної заяви документах, докази прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні, пояснення щодо неможливості самостійно надати такі докази позивач не надала та клопотання про витребування доказів судом не заявляла. Просить суд розглянути дану справу у відсутності її уповноваженого представника за наявними в матеріалах справи доказами з врахуванням вказаного пояснення, а також додатково зазначає, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

05.11.2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

02.12.2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у поданих ним на адресу суду письмових поясненнях просив розглянути дану справу у відсутності уповноваженого представника за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 24.04.2024 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис № 15.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, увійшло право власності на п?ять земельних ділянок, а саме: площею 0,5000 га кадастровий номер :03:001:0036, розташовану в с. Яструбків, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 10963800 серії НОМЕР_2 , видане 16.10.2013 року Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області; площею 0,2701 га кадастровий номер :09:000:0607, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554870 від 19.06.2009 року; площею 2,3229 га кадастровий номер :12:000:0803, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640327 від 09.10.2009 року; площею 2,1442 га кадастровий номер :10:000:0502, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554869 від 19.06.2009 року; площею 0,3576 га кадастровий номер :06:000:0283, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640328 від 09.10.2009 року.

За життя ОСОБА_2 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 13.08.2012 року та 12.12.2013 року заповіти, посвідчені секретарем виконкому Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Чубак Г. Я., та зареєстровані в реєстрі за № 70 та № 33,

Згідно змісту вказаних заповітів, спадкодавиця ОСОБА_2 заповіла належні їй на праві власності земельні ділянки площею 0,2701 га кадастровий номер :09:000:0607, площею 2,3229 га кадастровий номер :12:000:0803, площею 2,1442 га кадастровий номер :10:000:0502, площею 0,3576 га кадастровий номер :06:000:0283 та площею 0,5000 га кадастровий номер :03:001:0036, позивачу у справі ОСОБА_1 .

Дані заповіти не змінені, не скасовані та є чинними, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.04.2024, номер витягу 76775998, наданим приватним нотаріусом Якимів Л. С.

Із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх пісдтаві свідоцтва про право на спадщину) № 76775987 від 26.04.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено 30.03.2016 року спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 58783296, номер у нотаріуса 93/2016.

11.12.2024 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 93/2016 на спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ухвали суду від 05.11.2024 року, згідно матеріалів якої, а саме Довідки № 164 від 25.03.2016 року, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована до дня смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в АДРЕСА_1 ., та що, з нею на день смерті ніхто не був зареєстрований, а також до матеріалів долучені заяви про прийняття спадщини позивачкою від 30.03.2016 року, згідно змісту яких випливає, що остання по спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця та у відповідності до заповітів, посвідчених ОСОБА_4 , секретарем виконкому Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 12.12.2013 року та 13.08.2012 року за реєстром № 33, № 70 просить видати їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ч. 2 статті 1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як стверджує позивач у позовній заяві, вона до дня смерті ОСОБА_2 постійно проживала разом з нею, доглядала та піклувалася про неї, забезпечувала її продуктами харчування, ліками, надавала матеріальну і фізичну допомогу, оскільки спадкодавець була людиною похилого віку та потребувала сторонньої допомоги, та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляла відмови від спадщини, що знаходить своє підтвердження у долученому до матеріалів справи Акті обстеження житлово-побутових умов від 11.09.2024 року, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Конституції України, Цивільного кодексу України, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, у зв`язку із тим, що оригінали правовстановлюючих документів були втрачені, до дня смерті спадкодавиці, остання постійно проживала разом з нею, не заявила про відмову від спадщини, у встановлений законодавством строк, а тому прийняла її після смерті ОСОБА_2 , яка склала заповіт на корись позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 64, 76-83, 247, 258, 315 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1236, 1270, 1273 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,5000 га, кадастровий номер :03:001:0036, розташовану в с. Яструбків, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 10963800 серії НОМЕР_2 , видане 16.10.2013 року Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,2701 га, кадастровий номер :09:000:0607, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554870 від 19.06.2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 2,3229 га, кадастровий номер :12:000:0803, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640327 від 09.10.2009 року;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 2,1442 га кадастровий номер :10:000:0502, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 554869 від 19.06.2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,3576 га, кадастровий номер :06:000:0283, розташовану на території Соколівської сільської ради, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 640328 від 09.10.2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.01.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук