Справа № 478/43/25 Провадження № 2/478/97/2025
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого-судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у с-щі. Казанка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі опікуна - ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

встановив:

13 січня 2025 року адвокат Вендель О.М. звернувся до суду з позовом, в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі опікуна - ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за законом своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку земельної ділянки, площі 18,6 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області з цільовим призначенням: для ведення товарного - сільськогосподарського виробництва.

Позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та прийняли спадщину. Проте, подавши в подальшому до нотаріуса заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачі отримали відмову у їх видачі через відсутність правовстановлюючих документів.

Як зазначають позивачі у позовній заяві, то ОСОБА_4 успадкувала 1/3 частку земельної ділянки, від площі 18,6 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області з цільовим призначенням: для ведення товарного - сільськогосподарського виробництва після смерті своєї матері ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_4 розпочала підготовку до виготовлення державного акту на право власності на успадковану частину земельної ділянки, проте не встигла її завершити, оскільки померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з наведеного, позивачі просять суд:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/12 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/12 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Згідно поданого клопотання представником позивачів, останній просив суд провести розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив суд провести судовий розгляд без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив суд провести судовий розгляд без участі представника держнотконтори, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Від народження спадкодавиця мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданим Дмитро-Білівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області від 06.07.1970 року.

01 жовтня 1988 року спадкодавиця зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, виданого 28.11.2024 року за № 0. Після реєстрації шлюбу, спадкодавиця змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

Від шлюбу із ОСОБА_8 , спадкодавиця народила доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_5 , виданим 25.03.1989 року та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 , виданим 31.05.1991 року.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 19.10.2007 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкодавиця ОСОБА_11 отримала у спадщину від своєї матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: 1/3 частки з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 18,60 га, яка розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий номер: :05:000:0077.

08 червня 2008 року спадкодавиця ОСОБА_11 зареєструвала шлюб із ОСОБА_12 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, виданого 28.11.2024 року за № 3. Після реєстрації шлюбу, спадкодавиця змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_13 ».

Від шлюбу із ОСОБА_12 , спадкодавиця народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 виданого 07.07.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_8 спадкодавиця ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_8 , виданим 07.07.2008 року, в результаті чого відкрилася спадщина та була заведена спадкова справа № 350/2008.

В свою чергу, донька спадкодавиця ОСОБА_6 - ОСОБА_14 , 23.08.2008 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_9 , виданим 21.08.2008 року. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_10 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_16 ».

На підставі розпорядження Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 02.12.2015 року № 262-р ОСОБА_17 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_3 .

Пізніше ОСОБА_17 зареєструвала шлюб із ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_10 , виданим 12.06.2019 року. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_17 змінила прізвище з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_19 ».

З дослідженої судом копії спадкової справи встановлено, що до кола спадкоємців ОСОБА_6 увійшли: донька - ОСОБА_20 ; син - ОСОБА_2 ; син - ОСОБА_3 ; чоловік - ОСОБА_12 .

В свою чергу, діти спадкодавиці звернулись до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявами про прийняття спадщини, а чоловік спадкодавиці - ОСОБА_12 звернувся із заявою, якою повідомив про свою відмову від спадщини на користь сина - ОСОБА_3 .

09 грудня 2024 року позивачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Проте, листами від 25.12.2024 року № 325/02-14 та 326/02-14 Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області повідомила позивачів про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер: :05:000:0077, яка в 1/3 частці належала ОСОБА_6 , через відсутність Витягу з Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки.

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Зі змісту частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Крім цього, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Зі змісту частини 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як встановлено судом, то спадкодаємці ОСОБА_6 , а саме, її діти та чоловік, після її смерті отримали право на спадщину майна померлої у рівних частках за законом та звернулись до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. При цьому, чоловік ОСОБА_6 відмовився від своєї частини у спадщини на користь сина ОСОБА_3 . В свою чергу, спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів на земельну ділянку, а саме: через відсутність документів, що підтверджують оформлене право спадкодавиці на належну їй частину від земельної ділянки, загальною площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077.

Зі змісту позову вбачається, що відсутність відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку пояснюються тим, що спадкодавиця ОСОБА_6 за життя не встигла переоформити свою успадковану частку земельної ділянки належним чином.

Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 392 ЦК України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

За роз`ясненнями, наданими у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.04.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З матеріалів спадкової справи № 350/2008, заведеної після смерті ОСОБА_6 вбачається відсутність правовстановлюючого документа на належну 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, яку спадкодавиця отримала у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.10.2007 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Відсутність такого документа обумовило відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, за відсутності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, позивачі позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права. Таким чином, в даному випадку наявні підстави для застосування статті 392 ЦК України у спірних відносинах.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивачів на спадщину, відкриту після смерті їх матері та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність відповідного правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, перевіривши заявлені у позовній заяві частки позивачів, суд вважає вірними та арифметично правильно розрахованими.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд приходить до висновку, що судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки відповідні вимоги у позовній заяві позивачем не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1223, 1258, 1268-1270, 1274, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст.3,12,13,19,23,76-83,89,141,247,258-259,263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в особі опікуна - ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області (56002, Миколаївська область, Баштанський район, с-ще Казанка, вул. Миру, 208, ), третя особа: Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області (56002, Миколаївська область, Баштанський район, с-ще Казанка, вул. Миру, 213, ) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/12 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/12 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки, площею 18,60 га, кадастровий номер: :05:000:0077, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського (нині - Баштанського) району Миколаївської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 16.04.2025 року.

Суддя О.О. Томашевський