Справа № 686/1536/25
Провадження № 2/686/2287/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Вороніної К.В.,

представниці співвідповідача Ястремської А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Усічні 2025 року позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 300 000,00 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначено, що 08.01.2024 року рішенням Броварської міжрайонної МСЕК йому була встановлена 3-я група інвалідності за загальним захворюванням. 31.01.2024 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі м. Києва з завою про призначення пенсії по інвалідності, розгляд заяви був доручений ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.02.2024 року № 19 йому відмовлено в призначенні пенсії. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року у справі № 560/8180/24 було визнано протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.02.2024 року № 19 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.08.1995 з 20.04.2006, та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 08.01.2024 року і здійснити відповідні нарахування та виплати. Дане рішення набрало законної сили. Пенсія ОСОБА_1 не виплачується. ОСОБА_1 зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області своєю відмовою від 06.02.2024 року №19 в призначенні йому пенсії задало йому маральної школи, яку він оцінює в 300 000 грн. За таких обставин звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відзив, у якому зазначив, що станом на дату прийняття рішення про відмову в призначення пенсії (06.02.2024) у позивача був відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності (10 років). Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відмовляючи ОСОБА_2 в призначенні пенсії, діяло в межах чинного законодавства відповідно до покладених на нього повноважень.

Представниця співвідповідача Державної казначейської служби в судовому засіданні проти позову заперечила і просила в його задоволенні відмовити в повному обсязі, зазначивши, що Казначейство лише виконує функцію щодо безспірного списання коштів згідно судового рішення у випадках, передбачених законодавством, тоді як ані учасником спірних правовідносин не є, ані будь-якої шкоди позивачеві не заподіювало, а відтак є неналежним відповідачем.

За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності позивача та представника відповідача в судовому засіданні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

20.01.2025 відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

19.03.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

08.04.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2024 в адміністративній справі № 560/8180/24 встановлено, що позивач є особою з інвалідністю, що стверджено Випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ №1097462. Дата встановлення інвалідності - з 08.01.2024.

31.01.2024 він звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 06.02.2024 № 19 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-VI у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 (10 років). Страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку складає 8 років 4 місяці 17 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу позивача не зараховано:

- період навчання з 01.09.1995 по 03.02.1999 згідно з дипломом від 03.07.1999 НОМЕР_1 , оскільки в додатку до диплому форма навчання не зазначена, а сам період навчання перетинається зі службою в МВС України;

- період служби з 01.01.2004 по 20.04.2006, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків;

- період підприємницької діяльності з 08.12.2006 по 31.12.2023, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Зазначеним рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду було ухвалено визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.02.2024 № 19; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.08.1995 до 20.04.2006, та призначити позивачеві пенсію по інвалідності з 08.01.2024, і здійснити відповідні нарахування і виплату (арк. спр. 16 17).

Дане рішення набрало законної сили, як зазначено в ЄДРСР, 04.11.2024.

Позивач стверджує, що пенсія йому станом на дату звернення з позовом до суду так і не була виплачена, тобто рішення суду залишалося не виконаним.

Зазначеною незаконною відмовою у призначенні пенсії та її тривалою невиплатою ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки щодо нього. Зазначені обставини доводяться наявним у справі висновком експерта № 464/02.2025 за результатами проведення судової психологічної експертизи від 14.02.2025 (арк. спр. 161 183).

Належний розмір компенсації завданої моральної шкоди позивач оцінює в 300000 грн.

4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Заслухавши представницю співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Водночас спеціальна норма визначає, що шкода, завдана фізичній або юридичні особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Таким чином, моральної шкоди завдано позивачеві незаконним рішенням органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень. Відтак в силу ст. 1173 ЦК України зазначена шкода підлягає відшкодуванню державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, у даній справі суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, законодавством передбачена наявність в держави самостійної цивільної процесуальної дієздатності.

В силу вимог ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, суд позбавлений повноважень на самостійну, поза волею позивача, заміну відповідача, якщо позов заявлено до неналежного відповідача.

Зважаючи на вище викладене, оскільки позов заявлено до неналежних відповідачів ГУ ПФ України в Хмельницькій області та Державної казначейської служби України, тоді як належним відповідачем мала б бути держава Україна (чиї інтереси в процесі в контексті спору мало б представляти ГУ ПФ України в Хмельницькій області), визначені законом підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, а отже, в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81,223, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення суду 15.04.2025.

Суддя: