Справа №333/243/25
Провадження №2/333/1639/25
07 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
26.06.2024 року між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та АТ «УКРСИББАНК» укладено договір факторингу №275, відповідно до умов якого АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Згідно Додатку №1 до договору факторингу № 275 від 26.06.2024 року Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 83 936,43 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошової вимоги здійснювались попереднім кредитором. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.
Ухвалою суду від 03.02.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію про те, чи перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку як внутрішньо переміщена особа.
07.02.2025 року до суду надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої станом на 06.02.2025 року інформація щодо ОСОБА_1 в єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня.
Представник позивача Костюшок П.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, у разі неявки відповідачки не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до п.2.1. кредитного договору, ліміт кредитування встановлюється у розмірі 18 100,00 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 10.06.2021 року.
Згідно п.2.2. кредитного договору, клієнт може отримати транші в межах доступного ліміту використання кредиту.
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та за безготівковими операціями встановлюється в розмірі 55% річних.
26.06.2024 року між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та АТ «УКРСИББАНК» укладено договір факторингу №275, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1.). Право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення прав вимог у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги (п. 2.2.).
Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги, клієнт передав (відступив) фактору права вимоги, а фактор прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором та реєстром боржників від 26.06.2024 року до договору факторингу №275 від 26.06.2024 року у кількості 808.
Щодо стягнення заборгованості за кредитом
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У розумінні ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконала, кредитні кошти в строки, визначені у договорі не повернула, у зв`язку з чим за останньою перед ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» обліковується заборгованість.
Водночас, на думку суду, заборгованість за тілом кредиту складає 17 040,00 грн., а не 40 593,25 грн., як зазначив позивач у свої позовній заяві.
Згідно з п. 1 додаткової угоди до кредитного договору, сторони домовилися, що в межах ліміту кредитування, встановленого згідно умов п. 2.1. Договору, банк надає клієнту кредит в сумі 17 040,00 грн. При цьому з дати підписання даної додаткової угоди ліміт кредитування, встановлений згідно умов п. 2.1. Договору, зменшується на суму кредиту, виданого згідно умов п. 1 цієї додаткової угоди, а суми сплачені клієнтом в рахунок погашення кредиту поновлюють ліміт кредитування, встановлений згідно умов п. 2.1. договору.
Відповідно до листу АТ «УКРСИББАНК від 21.05.2019 року» та рахунку-фактури ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», ОСОБА_2 придбала товар на загальну суму в розмірі 17 166,00 грн., з яких: 17 040,00 грн. за рахунок кредитних коштів; 126 грн. за рахунок власних коштів клієнта.
В матеріалах справи відсутні докази про збільшення ліміту кредитування за договором, а також про надання кредитних коштів відповідачці у сумі 40 593,25 грн.
Частинами 1-2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.
У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 17 040,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту задоволено частково.
При цьому, провести розрахунок відсотків, які підлягають стягненню на користь позивача, суд не може за відсутності спеціальних знань.
Поряд з цим, клопотання про призначення судово-економічної експертизи відповідач не заявляв, власного розрахунку на спростування розрахунку товариства до суду не надав.
Таким чином, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в тому числі процентів за користування кредитом.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в розмірі 60 383,18 грн., з яких: 17 040,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 43 343,18 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов було задоволено на 71,94% (60 383,18х100/83 936,43), судовий збір підлягає стягненню у сумі 2 178,34грн. (3 028,00х71,94/100).
Керуючись ст.ст. 522, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено 11.04.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод