УХВАЛА

Справа № 564/184/25

16 квітня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 11893 грн. 75 коп. та 3028 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою судді від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Надано відповідачу термін п`ятнадцять днів для подачі відзиву на позовну заяву.

06.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Комунального підприємства "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради, в якому просив визнати відсутність договірних відносин між ним та відповідачем та відсутність надання комунальних послуг, стягнути на його користь всі отримані відповідачем з нього грошові кошти за тридцять років у сумі 104760 грн., стягнути з відповідача на користь третьої особи КП Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» 2016 грн. як безпідставно отримані. Просив також звільнити його від сплати судового збору, оскільки у нього відсутні доходи.

У судове засідання представник позивача КП "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради адвокат Євгеюк О.Є. не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом поданий ним 06.03.2025 року зустрічний позов.

Заслухавши думку позивача та перевіривши зустрічну позовну заяву на відповідність вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України, суд вважає її такою, що не підлягає до прийняття до спільного розгляду з первісним позовом.

Згідно із п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановлено, що ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.01.2025 р. відповідач отримав 03.02.2025 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Строк для подання відзиву позивачу визначено п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. З наведеного вбачається, що відзив мав бути поданий відповідачем у строк до 18 лютого 2025 року.

Разом із тим 18.02.2025 року відповідачем подано заяву про продовження строку на подання зустрічного позову до 28 лютого 2025 року, у зв`язку з тим, що він не встигає оформити зустрічний позов.

При цьому із зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 06 березня 2025 року.

Згідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строк для подання зустрічного позову визначений ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що відповідачем не наведено поважних причин пропуску строку для подання зустрічного позову та не надано доказів цього, суд вважає, що заява про продовження строку для подання зустрічного позову не підлягає до задоволення.

Наведене вказує на те, що зустрічний позов поданий відповідачем із пропуском визначеного ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку та підстави для його поновлення відсутні.

Крім того, при вирішенні питання щодо прийнятності зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом суд враховує положення ч. 2 ст. 193 ЦПК України, яка вказує на те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.

Правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

У постанові від 20.03.2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Перевіривши зміст зустрічного позову та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що розгляд первісного позову не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору. Фактично у зустрічному позові викладені заперечення проти позову первісного, обраний спосіб захисту не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для об`єднання позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, а отже у прийнятті зустрічного позову необхідно відмовити.

При цьому суд роз`яснює, що відповідач ОСОБА_1 не позбавлений можливості у разі наявності спору звернутися до суду в загальному порядку із позовною заявою за захистом своїх законних прав та інтересів.

З наведеного вбачається, що зустрічна позовна заява подана з порушенням ч. 1 та ч. 2 ст. 193 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 193 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 120, 126, 127, 193, 194 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про продовження строку на подання зустрічного позову - відмовити.

Відмовити у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради про визнання відсутності договірних відносин, факту надання комунальних послуг, стягнення безпідставно отриманих коштів.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16 квітня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.