Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1948/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Васільєва С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

І. Стислий виклад позиціїй сторін.

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), стягнутих на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області по справі № 677/902/22 від 24.11.2022, з 3500 грн. до 1598 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття;

2. Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), стягнутих на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області по справі № 677/902/22 від 24.11.2022 року, з 3500 грн. до 1281,50 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані скрутним матеріальним становищем.

Позивач вказує, що відповідно до форми ОК-5, сформованої з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, дохід позивача з січня по вересень місяць, склав суму в розмірі 59 671, 44 грн. (січень місяць - дохід відсутній, лютий місяць - 7401, 44 грн., березень місяць - 16 450, 00 грн., квітень місяць - 8000, 00 грн., травень місяць - 8000, 00 грн., червень місяць - 19 820,00 грн.).

Фактично, середній (щомісячний) дохід позивача за півроку складає суму в розмірі 9945,24 грн. (59 671, 44 грн.: 6 міс.), що свідчить про те, що дохід позивача несуттєво перевищує розмір мінімальної заробітної плати, внаслідок чого об`єктивно унеможливлений сплачувати суми коштів у вигляді аліментів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на загальну суму в розмірі 7000,00 грн.

Звертає увагу й на те, що дохід коливається від низьких до більш високих сум, що свідчить про відсутність стабільного джерела доходу, внаслідок чого є скрутне матеріальне становище.

Також позивач вказує, що у нього виявлена кіста лівої долі печінки та вбачаються ознаки хронічного панкреатиту, холециститу; виявлено ретенційну кісту правої гайморової пазухи.

Звертає увагу на те, що зазначені вище діагнози, які підтверджують наявність хронічних захворювань, значно обмежують його фізичні можливості для стабільної праці, що впливає на розмір отриманого ним доходу. Крім цього, він змушений витрачати певні суми грошових коштів на підтримання життєдіяльності (лікування, медичний нагляд, тощо).

Разом із вказаним вище, звертає увагу й на те, що його мати, ОСОБА_5 , та його батько, ОСОБА_6 , є особами з інвалідністю третьої групи (безтерміново).

Коштів, які отримують його батьки, не вистачає для задоволення їх мінімальних потреб для життя, в тому числі і постійного лікування, внаслідок чого він періодично фінансово допомагає своїм батькам.

Розмір нарахованих рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області по справі № 677/902/22 від 24.11.2022 аліментів значно перевищує мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом.

Просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей до суми, яка буде дорівнювати 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Вказує, що участі у додаткових витратах на дітей ОСОБА_1 не приймав і не приймає.

Водночас, старша дитина позивача ОСОБА_7 навчається у шостому класі Красилівської гімназії №2. У вересні 2022 року відповідачка придбала для навчання дитини планшет та принтер на суму 15 664 грн. У липні 2024 року придбала дитині ноутбук, сумку для ноутбука, мишу до комп`ютера на загальну суму 20 029,70 грн.

26.10.2017 дитині проведено операційне втручання на лівому оці, встановлено діагноз "складний гіперметропічний астигматизм обох очей, лівобічна косоокість", призначено постійно користуватися окулярами, кожні 6 місяців проходити огляд у лікаря, про що позивачу ОСОБА_1 достеменно відомо, оскільки на той час сторони разом проживали. Згідно рецепта лікаря, щорічно дитині придбаваються окуляри, зокрема 12.08.2023 придбано окуляри вартістю 1360 грн., згідно рецепту від 28.09.2024 - вартістю 1780 грн.

Менша дитина ОСОБА_4 з 01.09.2023 року відвідує молодшу групу закладу дошкільної освіти "Золота рибка", за період з 25.01.2024 року по 07.01.2025 відповідачкою сплачено 4 923 грн. (в середньому щомісячно по 410,25 грн.).

Окрім того, зазначає, що на дітей необхідні витрати на харчування, відпочинок, відвідування дитячих ігрових кімнат, піцерії, кафе, оздоровлення дітей на морі, на лікування сезонних хвороб, на іграшки, на підручники, шкільне приладдя, одяг тощо.

Позивач вказує у позовній заяві про те, що обоє його батьків є особами з інвалідністю третьої групи, у довідках до акта МСЕК відсутній запис про заборону їм працювати, встановлено тільки обмеження. На відміну від дітей позивача, на яких він зобов`язаний сплачувати аліменти, батьки позивача можуть самостійно себе утримувати. Доказів про здійснення постійного домашнього догляду за батьками та перебування їх на утриманні позивача, до суду не було надано.

Позивачем надано до позовної заяви на підтвердження погіршення стану свого здоров`я - копію протоколу ультразвукового обстеження органів черевної порожнини від 19.10.2021, копію протоколу МРТ від 23.02.2022, які були зроблені до розірвання шлюбу між ним та відповідачем і до винесення рішення Красилівським районним судом по справі № 677/902/22 від 24.11.2022 про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які підтверджували б зміну матеріального стану позивача чи відповідача, зміну сімейного стану чи погіршення здоров`я позивача, до матеріалів справи також не надано.

Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни обставин, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, які визначені статтею 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2024 розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

16 липня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який 24.11.2022 розірвано рішенням Красилівського районного суду у справі № 677/902/22.

Під час шлюбу у сторін народилось двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красилівського районного суду у справі № 677/902/22 від 24.11.2022 також було ухвалено:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття..

Згідно двох виконавчих листів по справі № 677/902/22, виданих Красилівським районним судом 11.01.2023, за заявою відповідачки ОСОБА_2 старшим державним виконавцем Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління (м.Київ) відкрито два виконавих провадження: № 70907560 та №70908241.

Згідно довідки державного виконавця, з лютого 2023 року по квітень 2024 року позивачем ОСОБА_1 сплачено аліменти: 2 000 грн. по кожному виконавчому листу в жовтні 2023 року, по 6000 грн., - в січні 2024 року.

18 жовтня 2024 року Красилівським районним судом ухвалено рішення у справі №677/951/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до довідки форми ОК-5, сформованої 06.11.2024 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надано відомості про застраховану особу позивача, та його доходи, починаючи з жовтня 2006 року (водночас, надані позивачем копії такої довідки не містять відомості за 2023 рік).

З вказаної довідки форми ОК-5 слідує, що, зокрема, за 2020 рік доходи позивача становили 308438,10 грн. (доходи нараховані кожного місяця), за 2021 - 357831,04 грн. (доходи нараховані кожного місяця), за 2022 рік - 127949,47 грн. (доходи нараховані лише у вересні-листопаді 2022 року), за 2024 рік - 118621,44 грн. (доходи нараховані у лютому-вересні 2024 року, за січень нарахування відсутні).

У 2024 році дохід позивача з січня по вересень 2024 року (саме на цей період акцентує увагу позивач) склав 59 671, 44 грн. (січень місяць - дохід відсутній, лютий місяць - 7401, 44 грн., березень місяць - 16 450, 00 грн., квітень місяць - 8000, 00 грн., травень місяць - 8000, 00 грн., червень місяць - 19 820,00 грн.).

Водночас, за липень 2024 року нараховано 8000 грн., за серпень - 30160 грн., за вересень - 20790 грн.

Згідно протоколу ультразвукового обстеження органів черевної порожнини (дата обстеження - 19.10.2021), у позивача виявлена кіста лівої долі печінки та вбачаються ознаки хронічного панкреатиту, холециститу.

Рекомендовано лаб.обстеження, консультація сімейного лікаря,гастроентеролога.

Згідно протоколу магнітно-резонансної томографії від 23.02.2022, у позивача виявлено ретенційну кісту правої гайморової пазухи.

Мати позивача, ОСОБА_5 (дата довідки МСЕК - 05.06.2007) та батько позивача, ОСОБА_6 (дата довідки МСЕК - 03.06.2015) є особами з інвалідністю третьої групи (безтерміново).

IV. Норми права, які застосував суд, та висновки суду.

Положеннями частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції, та статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (статті 141 СК України).

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу даних правових норм слідує, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан, стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Позивачем зазначено, що він звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, оскільки:

1) згідно довідки форми ОК-5, його середній дохід за перше півріччя 2024 року несуттєво перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Дохід коливається від низьких до більш високих сум, що свідчить про відсутність стабільного джерела доходу. За січень 2024 року дохід відсутній.

Однак з аналізу процесуальної поведінки позивача слідує вибірковий підхід при визначенні власного доходу.

Наданий позивачем розрахунок доходу саме за перше півріччя 2024 року (59 671, 44 грн.) жодним чином не підтверджує послідовну та суттєву зміну майнового стану позивача та неможливість сплати ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Оскільки, зокрема, за серпень 2024 року нарахування становлять 30160 грн., за вересень - 20790 грн.

За 2023 рік відомостей про доходи позивачем не надано.

В той же час, за січень 2024 року, а також за більшість місяців 2022 року дохід відсутній. У той же час, за три місяці 2022 року нараховані доходи склали 127949,47 грн.

Проте, щодо відсутності у позивача офіційного доходу, зокрема, за січень 2024 року, то бажання чи небажання особи працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів, або при вирішенні питання про їх зменшення. Позивач не позбавлений можливості працевлаштуватися, отримати постійне джерело прибутку і, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дітей фізичний, духовний та соціальний розвиток.

Обставини працевлаштування (отримання офіційного доходу) є особистим вибором позивача, і вони не повинні ставати на заваді належному утриманню дітей від попереднього шлюбу, порушувати рівність дітей одних й тих самих батьків на матеріальне забезпечення, гарантоване їм сімейним законодавством.

Крім того, причин цього (відсутності доходу у певні місяці) позивач у позові не навів і жодними доказами не підтвердив.

Водночас, враховуючи такі обставини, посилання на відомості стосовно офіційних доходів (та їх відсутності у певні періоди) за перше півріччя 2024 року, які містяться у довідці форми ОК-5 , то такі не можуть бути безумовними, оскільки офіційні доходи не завжди відображають дійсний матеріальний стан.

2) на утриманні позивача перебувають батьки, які є особами з інвалідністю ІІІ групи.

Суд зазначає, що сам факт наявності у позивача батьків, які є особами з інвалідністю ІІІ групи, не підтверджує того факту, що вони перебувають на його утриманні.

Крім того, група інвалідності батьків позивача встановлена задовго до ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Також не підтверджено належними доказами, що батьки позивача проживають разом з позивачем, мають низький рівень доходу та потребують його допомоги і не мають можливості забезпечувати себе самостійно.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем особисто будь-яких витрат на харчування, догляд та/або утримання батьків, а також будь-яких документів, що вказували б, що їх майновий стан потребує такої допомоги саме зі сторони позивача, останнім надано не було.

Крім того, особи з інвалідністю в Україні володіють не тільки усією повнотою трудових прав, але й, разом із цим, мають певні пільги та гарантії, встановлені трудовим законодавством України.

Також внаслідок встановлення інвалідності стабільним джерелом доходу є пенсія/соціальна допомога.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до доводів позивача, що його фінансове становище у зв`язку з цим є скрутним або погіршилося.

3) у позивача є захворювання, на підтвердження чого надано копію протоколу ультразвукового обстеження органів черевної порожнини (згідно якого у позивача виявлена кіста лівої долі печінки та вбачаються ознаки хронічного панкреатиту, холециститу), та протоколу магнітно-резонансної томографії (виявлено ретенційну кісту правої гайморової пазухи).

Зазначені діагнози, за твердженням позивача, підтверджують наявність хронічних захворювань, значно обмежують його фізичні можливості для стабільної праці, що впливає на розмір отриманого ним доходу. Крім цього, вказує, що він змушений витрачати певні суми грошових коштів на підтримання життєдіяльності (лікування, медичний нагляд, тощо).

Водночас, витрати на лікування самого позивача не підтверджені жодними доказами, що унеможливлює встановити, чи вони суттєво погіршують його матеріальний стан.

Крім того, з наданих документів щодо захворювання позивача неможливо встановити, що його стан здоров`я настільки погіршився, що не дозволяє працювати та отримувати йому доходи, у тому числі для сплати аліментів у визначеному розмірі.

Надані позивачем докази щодо захворювань були зроблені ще до розірвання шлюбу і до ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Доводи позивача про те, що вказані хвороби є хронічними, не підтверджено.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту ухвалення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або наявні інші підстави, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

4. розмір нарахованих рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області у справі № 677/902/22 від 24.11.2022 аліментів значно перевищує мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом.

Судове рішення про стягнення аліментів позивач не оскаржував, тобто фактично погодився з розміром присуджених раніше аліментів. У такому випадку позивач хоче домогтися фактично перегляду остаточного рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим.

Водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а не мінімальним.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про зменшення розміру аліментів є необґрунтованою. Належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан, або стан здоров`я є таким, що не дозволяє виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, суду не надано.

Крім цього, майже усі обставини, які на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів, існували на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Позивач не є особою, що має стійку втрату працездатності, отримує доходи, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18.

Таким чином, підстав для зменшення розміру аліментів на час ухвалення рішення немає, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

V. Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові слід відмовити, суд покладає витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. на позивача.

Водночас, відповідачкою на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу (із відповідним проханням про стягнення таких з позивача) надано: копію договору про надання правової допомоги від 24.12.2024, акт приймання-передачі наданих послуг (загальною вартістю 4500 грн.), довідку №31/01/2025 від 31.01.2025 про сплату коштів у розмірі 4500 грн. за виконану роботу адвоката згідно договору.

Згідно акту, адвокат надав такі послуги: ознайомлення та вивчення позовної заяви та додатків до неї (500 грн.), вивчення останньої практики судів по аналогічних справах (1000 грн.), підготовка та подання заперечення на позовну заяву (3000 грн.).

Заявлений розмір понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи, відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами, складністю справи.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з позивача слід стягнути судові витрати, понесені відповідачкою у зв`язку з пред`явленням до неї позову та необхідністю звертатися за правничою допомогою.

Керуючись статтями 181-183, 192 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати ОСОБА_1 на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14.04.2025.

Суддя С. В. Васільєв