Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1044/25
Провадження №2/552/1135/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

08.04.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначила, що з 20 січня 1988 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу вони не мають.

Сімейне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Шлюбні відносини сторонами припинені давно, протягом семи років вони не спілкуються взагалі.

Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам.

Тому позивач просила шлюб розірвати.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали.

Відзиву на позов відповідач не подав.

Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 20 січня 1988 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 20 січня 1988 року Полтавським міським Палацом одружень (а.с.7).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи вона позов підтримує.

При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач вимог про відновлення її дошлюбного прізвища не заявляла.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року позивач звільнена від сплати судового збору.

Тому у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 11О, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 січня 1988 року Полтавським міським Палацом одружень, актовий запис №124, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_4 ;

її ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючий: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення виготовлено 08 квітня 2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова