Справа № 216/5453/24
провадження 2/216/580/25
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається із 1/12 частки житлового будинку, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, в будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :08:363:0021 за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.09.2001 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № Ц-312 від 04.09.2001 року, що зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» у реєстровій книзі за № 9П-499-4699.

Як зазначено у свідоцтві про право власності на житло, характеристика будинку (квартири) та його елементів наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Відповідно до відомостей про технічний стан об`єкту нерухомого майна, у власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знаходиться 1/4 частка від житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме в житловому будинку «А-1» квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, 1/4 частка гаражу-сараю «Б», 1/2 частка погрібу «Г», майстерня «Л», сарай «М», літній душ «П», навіс «Р».

Таким чином, до спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , крім його 1/3 частки в квартирі, входять також господарські будівлі та споруди, які розміщені на території домоволодіння, і відповідно до кількості співвласників складаються з 1/12 частки гаражу-сараю «Б», 1/6 частки погрібу «Г», 1/3 частки майстерні «Л», 1/3 частки сараю «М», 1/3 частка літнього душу «П», 1/3 частка навісу «Р».

Земельна ділянка відноситься до комунальної власності і до складу спадщини не входить.

Позивач звернувся до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою йому було відмовлено, у зв`язку з наявними розбіжностями в правовстановлюючих документах щодо об`єкта нерухомого майна.

Так, згідно технічного паспорту та схематичного плану, виготовленого КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР 15 травня 2024 року, до складу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 , входять: житловий будинок А-1 загальною площею 237,3 кв.м, житловою площею 128,6 кв.м, гараж-сарай Б, погріб В, погріб Г, сараї Д, гараж Е, літня кухня З, гараж К, майстерня Л, сарай М, сарай Н, лазня О, літній душ П, навіс Р, водоколонка І, замощення II, огорожа № 1-4.

За відомостями про технічний стан об`єкту нерухомого майна, які є складовою частиною технічного паспорту, у власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знаходиться 1/4 частка від житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме в житловому будинку «А-1» квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, 1/4 частка гаражу-сараю «Б», 1/2 частка погрібу «Г», майстерня «Л», сарай «М», літній душ «П», навіс «Р».

Водночас, як зазначає нотаріус, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було відкрито розділ на житловий будинок, де за співвласником значаться наступні побудови: житловий будинок А-1 загальною площею 237,3 кв.м, житловою площею 128,6 кв.м, гараж-сарай Б, погріб В, Г, сараї Д, гараж Е, літня кухня 3, гараж К, майстерня Л, сарай М, Н, лазня О, водоколонка І, огорожа № 1, 2 .

Тобто, за змістом постанови нотаріуса, наявні розбіжності стосовно майна: літній душ П, навіс Р, замощення II, огорожа № 3, 4.

За таких обставин, позивач просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/12 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, 1/12 частку гаражу-сараю «Б», 1/6 частку погрібу «Г», 1/3 частку майстерні «Л», 1/3 частку сараю «М», 1/3 частку літнього душу «П», 1/3 частку навісу «Р».

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлені належним чином, надали суду заяву згідно з якою просили розглядати справу за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 .

Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається із 1/12 частки житлового будинку, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, в будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :08:363:0021 за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.09.2001 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № Ц-312 від 04.09.2001 року, що зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» у реєстровій книзі за № 9П-499-4699 на підтвердження чого долучено свідоцтво.

Відповідно до відомостей про технічний стан об`єкту нерухомого майна, у власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знаходиться 1/4 частка від житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме в житловому будинку «А-1» квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, 1/4 частка гаражу-сараю «Б», 1/2 частка погрібу «Г», майстерня «Л», сарай «М», літній душ «П», навіс «Р»., що підтверджується долученим до матеріалів справи технічним паспортом та відомостями про технічний стан об`єкту нерухомога майна.

В свідоцтві про право власності на житло частки співвласників не зазначені, а згідно з архівною довідкою КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР власності на 1/4 частку житлового будинку (а саме квартири АДРЕСА_4 , зареєстровано в БТІ на праві спільної сумісній власності на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , то кожному із 3-х співвласників належить по 1/3 частки даної квартири та по 1/3 частці у кожній господарській будівлі, які згідно техпаспорту входять до складу 1 /4 частини домоволодіння і розташовані на його території про що свідчить довідка.

Таким чином, до спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , крім його 1/3 частки в квартирі, входять також господарські будівлі та споруди, які розміщені на території домоволодіння, і відповідно до кількості співвласників складаються з 1/12 частки гаражу-сараю «Б», 1/6 частки погрібу «Г», 1/3 частки майстерні «Л», 1/3 частки сараю «М», 1/3 частка літнього душу «П», 1/3 частка навісу «Р».

Земельна ділянка відноситься до комунальної власності і до складу спадщини не входить про що свідчить копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09 травня 2024 року

Майно спадкодавця ОСОБА_4 не було зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, а із Інформації з Державного реєстру речових прав від 24.07.2024, яка долучена до позову, видно, що зареєстрованим є право власності на інші частки будинку за іншими особами - сусідами позивача по 4-х квартирному будинку: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (по 1/8 частці) на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2017 року, та ОСОБА_7 (1/4 частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.12.2015 року.

Отже інша частина житлового будинку з іншими господарськими будівлями та спорудами знаходиться у власності інших співвласників житлового будинку А-1 загальною площею 237,3 кв.м, житловою площею 128,6 кв.м.

Згідно технічного паспорту на спадкове нерухоме майно, господарські будівлі і споруди: гаражсарай «Б», погріб «Г» збудовані у 1951 році, майстерня «Л», сарай «М» збудовані у 1984 році, у зв`язку з чим не підлягають прийняттю в експлуатацію, як такі, що збудовані до 05 серпня 1992 року. Літній душ «П», навіс «Р» не підлягають прийняттю в експлуатацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406.

За змістом пункту 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Вбиральня, навіси, альтанки, наметні, накриття, сходи, естакади, літні душові не підлягають прийняттю в експлуатацію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію».

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 334 ЦК України якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положеннями ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні є рівними.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормою ст.1226 цього Кодексу передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст.1261, 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати право власності за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 328, 334, 368, 392, 1216, 1217, 1218, 1226, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/12 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, 1/12 частку гаражу-сараю «Б», 1/6 частку погрібу «Г», 1/3 частку майстерні «Л», 1/3 частку сараю «М», 1/3 частку літнього душу «П», 1/3 частку навісу «Р».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО