Справа № 215/6923/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О.,

за участю секретаря Дядькіна І.О.,

представника позивача Змієвської Т.П. (в режимі відео конференції),

розглянувши в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 35 500 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2023 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №00-8732851, який підписано електронним підписом позичальника. Ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 10 000,00 грн. Строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язувався повернути кредит 08.11.2023. Процентна ставка фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується виключно в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом. Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту. 10.04.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №1-10042024, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 11.07.2023, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання щодо повернення наданих йому коштів належним чином не виконував, а тому позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором №00-8732851 від 11.07.2023, в сумі 35 500 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000 грн..

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.12.2024, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.12.2024 розгляд справи за клопотанням представників сторін відкладено на 08.01.2025.

08.01.2025 розгляд справи відкладено на 11.02.2025 в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк», про що винесено відповідну ухвалу.

У судових засіданнях 11.02.2025 та 04.03.2025 були оголошені перерви до 04.03.2025 та до 08.04.2025 відповідно в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про повторне направлення ухвали про витребування доказів для належного її виконання.

На виконання ухвали про витребування доказів від 08.01.2025 АТ КБ «Приватбанк» супровідним листом №20.1.0.0./7-250117/3456-БТ від 27.01.2025 надіслав банківську виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період із 27.06.2023 по 07.07.2023 (вх.№1927 від 31.01.2025).

Крім того, АТ КБ «Приватбанк» листами №20.1.0.0./7-250221/61018-БТ від 28.02.2025 та №20.1.0.0./7-250320/77174-БТ від 26.03.2025 направив на виконання ухвали від 08.01.2025 запитувану інформацію про рахунки відповідача, емітовану на його ім`я картку та банківську виписку за період із 11.07.2023 по 11.08.2023 (вх.№4365 від 07.03.2025, вх.№6378 від 04.04.2025).

Представник відповідача адвокат Пузін Д.М. у відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечує, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки відповідач ОСОБА_1 не укладав та не підписував кредитний договір №00-8732851 від 11.07.2023 з ТОВ «Качай гроші», електронного або електронного цифрового підпису не отримував. При цьому, зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме ним логіну та паролю в системі, що саме ним подано заявку на отримання кредиту і він був ознайомлений із усіма істотними умовами договору, а також відсутні докази про зарахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка належить саме відповідачу ОСОБА_1 . Із зазначених підстав просив суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог (вх.№21082 від 03.12.2024).

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначає, що договір кредитної лінії №00-8732851 підписано позичальником 11.07.2023 електронним цифровим підписом, який йому було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Тобто, відповідач здійснив усі дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом підписання договору про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та із зазначенням також реквізитів банківської карти № НОМЕР_2 , на яку було перераховано 10 000,00 грн.. Отже, до підписання договору позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі паспорт споживчого кредиту та інформація, що розміщена на сайті товариства. При цьому, ІКС Товариства не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з паспортом кредиту та правилами, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. Таким чином, на підтвердження того, що відповідачем кредитний договір не укладався не надано жодних належних і допустимих доказів, а також доказів вчинення шахрайських дій і того, що телефон та електронна адреса не належать безпосередньо відповідачу, не надано жодної банківської виписки, яка б свідчила б про ненадходження коштів на рахунок відповідача за кредитним договором. Також позивач звертає увагу на те, що відповідачем здійснювалось частково погашення заборгованості на суму 3 000 грн., що свідчить про визнання боргу останнім (вх.№21456 від 09.12.2024).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила їх задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником відповідача направлено до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з урахуванням заперечень проти позовних вимог, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№2672 від 11.02.2025).

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

11.07.2023 між ТОВ «Качай Гроші» (кредитодавець, товариство) та позичальником ОСОБА_1 (відповідачем) укладено договір кредитної лінії №00-8732851 (а.с.19-23).

Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Пунктами 1.2, 1.3 договору встановлено, що сума кредитного ліміту складає 10 000,00 грн.; тип кредиту кредитна лінія; строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 08 листопада 2023 року або достроково.

Відповідно до п.п. 1.3.1 позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 31 липня 2023 року протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Пунктом 1.4 договору встановлено, що тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і надається позичальнику в якості заохочення і діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п.1.3.1 даного Договору. Знижена процента ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного у пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.

Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного у пункті 3.1 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до пункту 1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає 500,00 грн.

Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (пункт 1.6 договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 5936,38 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 38 500 (пункти 1.7, 1.8 договору).

Відповідно до пункту 2.8 договору дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 10 500,00 грн. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 .

Розділом 3 договору встановлений порядок розрахунку процентів.

Відповідно до п.п. 4.3.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Згідно з пунктом 7.11 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту кредитодавцем в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту одержання кредитодавцем, який направив пропозицію укласти договір (оферту), договору із електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту, з боку кредитодавця договір містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Договір діє протягом строку, на який відбулося оформлення кредиту, а у випадку невиконання прийнятих позичальником на себе грошових зобов`язань до моменту повного виконання грошових зобов`язань за договором, крім випадків припинення його дії за згодою сторін, відповідно до договору чи закону. У будь-якому разі щодо непогашеної позичальником заборгованості договір діє до повного погашення заборгованості. Кредитодавець та позичальник, укладаючи цей договір, визнають усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил.

До матеріалів справи також додано додаток № 1 до кредитного договору №00-8732851 від 11.07.2023, що є графіком платежів, який підписаний електронним підписом відповідача (а.с. 23 зворот).

Крім того, відповідачем також підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма), а.с.24 зворот-25 зворот.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Качай гроші» підтверджується, що з ОСОБА_1 укладено договір №00-8732851 від 11.07.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора 32N33, час відправки ідентифікатора позичальнику 11.07.2023 о 9:27:43, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +48 (а.с.33).

Згідно з інформаційною довідкою від 22.04.2024 № 647/04, додатку до неї та переліку, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, типу «видача» на сайті KACHAY.COM.UA. 11.07.2023 ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок кошти у сумі 10 000 грн. на підставі кредитного договору №00-8732851 від 11.07.2023 (а.с. 33 зворот, 34, 35 зворот-36).

При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним у п. 2.8 Договору (а.с.20).

Крім того, отримання відповідачем 11.07.2023 коштів у розмірі 10 000,00 грн. на його картковий рахунок підтверджується також і випискою, наданою АТ «Приватбанк» за період із 11.07.2023-11.08.2023 (а.с.171-174).

Як убачається з детального розрахунку заборгованості відповідачем 31.07.2023 здійснювалося часткове погашення заборгованості на суму 3000,00 грн. та за ним станом на 10.04.2024 обліковується заборгованість за кредитним договором №00-8732851 від 11.07.2023 у сумі 35 500,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10 000,00 грн., заборгованості за відсотками 25 000,00 грн. та заборгованості за комісією 500,00 грн. Зазначене також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.37, 38).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був підписаний відповідачем з використанням аналогу електронного підпису, сума кредиту була перерахована відповідачу за вказаними у договорі реквізитами, що стороною відповідача не спростовано, однак взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, всієї отриманої суми кредиту не повернув, комісію та відсотки не сплатив.

Отже, між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань із повернення кредиту.

Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частинами першою, другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 243/6552/20, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 та інших.

Таким чином, за змістом указаних норм права сторони вправі укласти договір в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх його істотних умов. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.

Отже, з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає встановленим, що 11.07.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 00-8732851, який підписаний останнім із використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд вважає також встановленим факт виконання позикодавцем у повному обсязі зобов`язань, згідно з умовами укладеного договору, оскільки матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Сума кредиту була перерахована відповідачу за вказаними у договорі реквізитами, що стороною відповідача не спростовано. Разом з тим, відповідач, користуючись отриманими коштами належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка становить 35 500,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 25 000,00 грн. заборгованість за відсотками та 500,00 грн. заборгованість за комісією.

10.04.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) укладено договір факторингу № 1-10042024, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним. До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували (передбачені кредитним (первісним) договором) на момент переходу цих прав, з урахуванням вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, які регулюють правовідносини за договорами права вимоги за якими є предметом цього договору (а.с.39-41).

Відповідно до платіжної інструкції № 422780049 від 12.04.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» на рахунок ТОВ «Качай Гроші» було перераховано 1168064,68 грн. Призначення платежу оплата згідно договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 (а.с.41 зворот).

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024, згідно з вимогами п.8.3.2 - 8.3.3. договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді клієнта від 10.04.2024, складений за формою згідно із додатком № 1-1 до договору (а.с.42).

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 500,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 25 000,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 42 зворот-44).

Указане також підтверджується витягом з реєстру боржників за кредитним договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 (а.с.45).

Згідно із частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Докази у справі вказують на те, що відповідач уклав договір кредитної лінії в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства. Для укладення договору відповідач здійснював ідентифікацію в цій системі та надав відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) товариства. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов договору позики та підписували цей договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був відправлений на номер відповідача. Належність цього номеру мобільного телефону ОСОБА_1 останнім не спростована та не заперечується. Доказів вчинення правочину іншою особою з використанням його ідентифікаційних даних відповідачем не надано.

Отже, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору кредитної лінії.

Також у відзиві на позов представник відповідача заперечує проти позовних вимог з підстав відсутності у справі належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів відповідачу у розмірі, визначеному в договорі.

Суд не погоджується із вказаними запереченнями представника відповідача, оскільки вони спростовані доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема банківською випискою наданою АТ «Приватбанк» за період із 11.07.2023-11.08.2023 по емітованій карті №636206 на ім`я відповідача.

Крім того, надані позивачем інформаційна довідка від 22.04.2024 № 647/04, додаток до неї та перелік до кредитного договору №00-8732851 від 11.07.2023 є належним та допустимим доказом на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що саме відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та за весь час користування ними лише один раз здійснив часткове погашення заборгованості по кредитному договору.

На підставі вищенаведеного, суд повністю відхиляє заперечення сторони відповідача викладені у відзиві на позов, оскільки доказів на спростування факту укладення вказаного договору відповідачем та його представником не надано. Підписавши кредитний договір №00-8732851 від 11.07.2023 відповідач погодився з його умовами та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Качай Гроші».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).

Зазначений кредитний договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що відповідачем не доведено факту належного виконання ним умов кредитного договору, суд вважає, про те, що у позивача наявні правові підстави для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач розмір заборгованості за кредитним договором, а саме за сумою кредиту, відсотками та за комісією не спростував, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надав.

Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином, доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача.

Відтак, зважаючи на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Такого клопотання від відповідача із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу до суду не надходило.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 4-5 та 9 статті 142 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі №910/15944/17).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження №61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В постанові №908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

02 вересня 2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №02-09/2024-5.

Згідно з витягом з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» правничу допомогу по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 .. Відповідно до платіжної інструкції № від 08.10.2024 позивачем було проведено оплату за вищезазначеним договором на суму 104000 грн. (а.с. 16, 18).

Вартість правничої допомоги, згідно заявки на надання юридичної послуги №23 з детальним описом виконаних робіт, становить 13 000,00 грн. (а.с. 17).

Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, віднесення даної справи до категорії справ незначної складності, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 13 000,00 грн. не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін.

Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, враховуючи кількість справ з аналогічним предметом спору, в яких ТОВ «Факторинг Партнерс» є позивачем, суд вважає, що для підготовки даного позову немає необхідності у значній кількості часу, дослідження великого об`єму нормативно-правових актів, збору та аналізу значної кількості документів, а також значного дослідження практики вирішення судами справ даної категорії.

Але суд також враховує, що адвокат брав участь у судових засіданнях.

Враховуючи обставини та результат розгляду даної справи, а також зважаючи на опис правової допомоги, яка надана позивачу за Договором, суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору та складності справи 9 000,00 грн.

Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №00-8732851 від 11.07.2023 у розмірі 35 500 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, в тому числі: 10 000 грн. заборгованість за кредитом; 25 000 грн. заборгованість по відсоткам, 500 грн. заборгованість за комісією, а також сплачені при подачі позову судові витрати 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору, 9 000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 46 922 (сорок шість тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс», місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя