Справа № 342/275/25
Провадження № 2/342/322/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-х річного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.01.2007, батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Городенківського районного суду від 12.09.2014, шлюб між батьками розірваний, позивача та її братів залишено проживати з мамою. За рішенням Городенківського районного суду батько сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття. З 01 вересня 2024 року для здобуття вищої освіти, позивач вступила на педагогічний факультет Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника на денну форму навчання, на ствердження чого надано копію договору про навчання від 09.08.2024 №О (65). Довідкою Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника №06/04-05-356 від 13.02.2025, підтверджується, що позивач дійсно навчається на педагогічному факультеті 1 курсу денної бюджетної форми навчання. Здобуття освіти зумовило у неї цілий ряд витрат: на придбання навчально-методичної літератури, продуктів харчування, одягу та взуття, мобільного зв`язку та інтернету. Позивач також оплачує проїзд до місця та з місця навчання, найм житла та комунальні послуги, які обходяться їй у 4 тис. грн. на місяць. Батько позивача фізично здоровий, матеріально забезпечений, має постійне місце роботи в Городенківському управлінні експлуатації газового господарства. Отже, у зв`язку із здобуттям освіти, позивач потребує матеріальної допомоги батька, який має стабільний заробіток, а тому утримання дитини на період навчання є цілком прийнятним та посильним для нього. Отже, враховуючи, що позивач досягла 18 років, на даний час є студенткою та не має змоги працювати, а батько знаходиться у працездатному віці, матеріально забезпечений, та, відповідно до ст.199 СК України, має обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися та потребує його допомоги, є підстави для стягнення аліментів до закінчення нею навчання. Заходи досудового врегулювання спору результату не дали, сплату аліментів батько припинив.

20 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання в справі призначено на 10 квітня 2025 року о 09 год. 30 хв. в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м.Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 10 квітня 2025 року не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині третій статті 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Таким чином, з указаного вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2014 року по справі № 342/647/14-ц (провадження № 2/342/405/2014), що набрало законної сили 14 жовтня 2014 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 03 жовтня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 59. Дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено на проживанні з позивачкою ОСОБА_3 .

Із копії Витягу з реєстру територіальної громади Городенківської територіальної громади № 2022/001535226, сформованого 28.11.2022, слідує, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття, навчається на денній бюджетній формі навчання спеціальності «013 Початкова освіта» (освітня програма «Початкова освіта») у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, передбачуваний термін закінчення навчання освітнього рівня «Бакалавр» 30 червня 2028 року, що доводиться копіями: договору № 0/65 про навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 09.08.2024, довідки № 06/04-05-356 від 13.02.2025.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо).

Тому можливо зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Як слідує із частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 згаданої статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку , який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України.

Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний суд, в своїх постановах вказує на те, що розмір меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний вид стягнень не розповсюджується. Так, в своїй постанові у справі №569/8960/17, відхиляючи касаційну скаргу, дійшов наступного висновку: «Доводи касаційної скарги про незастосування судами частини другої статті 182 СК України є необґрунтованими, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина цією статтею не встановлений».

Судом встановлено, що у зв`язку з продовженням навчання, повнолітня дочка відповідача ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги батька на своє утримання на час навчання, оскільки навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи. Відповідач за приписами ст. 199 СК України зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній ОСОБА_1 , яка продовжує навчання.

Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 183, 200 СК України, приймаючи до уваги: 1) зазначені позивачем підстави позовних вимог; 2) позицію відповідача, викладену у поданій до суду заяві про визнання позовних вимог; 3) те, що позивачем у позовній заяві не зазначено про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 % якого прожиткового мінімуму, та те, що мінімальний розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання законодавством не визначено, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з позовом 19 березня 2025 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до закінчення навчання ОСОБА_1 у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн до державного бюджету.

На підставі ст.ст. 182, 183, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 81, 82, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання,аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 19 березня 2025 року і проводити до закінчення навчання ОСОБА_1 у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до державного бюджету судовий збір в розмірі 1211,20 грн (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Судове рішення складено 10.04.2025.

Суддя: Федів Л. М.