Справа №: 671/425/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 квітня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

13 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримує, у разі неявки відповідача у судове засідання проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 18), відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо.

Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов`язаний таку допомогу надавати.

Позивачка ОСОБА_1 здійснює догляд за малолітньою дочкою, не працює. ОСОБА_1 є отримувачем державної соціальної допомоги в розмірі 860 грн. на місяць, інших доходів не має, що підтверджується відомостями з Державного Реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого/перерахованого податку та військового збору станом на 23.01.2025 року за період з 3 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року, довідкою ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 23.01.2025 року № 57 (а.с. 9, 10).

Дані обставини підтверджуються даними паспорту позивача, даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , витягом з реєстру територіальної громади, про реєстрацію місця проживання позивача, довідками про фактичне місце проживання позивача та склад її сім`ї від 24.01.2025 року № 31, від 19.03.2025 року №74, що видані старостою Купільського старостинського округу Війтовецької селищної ради Хмельницької області Кінделевич Л.М.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст. 184 СК України).

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Крім того, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2500 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 13 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позов частково суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, про наявність у них на утриманні інших непрацездатних осіб відомостей суду не надали.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням викладеного, суд, задовольняючи позов частково враховує, що позивачка, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, на підтвердження своїх доводів не надала будь-яких доказів щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно та отримання відповідачем доходів, які свідчать про спроможність сплачувати аліменти в такому розмірі.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 49, 141, 223, 263-265, 273, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, аліменти у твердій грошовій сумі розмірі по 2500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін: позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення складено 14 квітня 2025 року.

Суддя: