Справа № 344/9228/24
Провадження № 22-ц/4808/412/25
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Шемрай Н.Б.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2025 року, ухвалене в складі судді Бабій О. М. в місті Івано-Франківську, повний текст якого складено 21 січня 2025 року, у справіза позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою, за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1242-7078. На виконання вимог договору позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А1810 для підписання кредитного договору та для підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 20 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2,50 % у день, стандартна % ставка 3,00 % у день.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на умовах, передбачених договором. Відповідачка підтвердила виникнення зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти. Своїм правом відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання грошових коштів, протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відповідачка не скористалася. Ба більше, відповідачка 20 разів оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори нею були виконані, що додатково доводить її обізнаність з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.

Однак, цього разу, всупереч умовам кредитного договору, статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та статтям 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, відповідачка порушила свої зобов`язання за умовами договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 07 лютого 2024 року становить 124335,50 грн, з яких: 19500 грн прострочена заборгованість за кредитом, 104835,50 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Водночас кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 24335,50 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000 грн.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов договору. Однак така вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто.

Враховуючи наведене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 1242-7078 від 21 липня 2023 року у розмірі 100000 грн, з яких: 19500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 80500,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2025 року, з урахуванням ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року про виправлення описки, позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1242-7078 від 21 липня 2023 року у розмірі 100000 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачкою отримані та використані грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, а тому заборгованість, яка утворилася, підлягає стягненню із неї на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судовому порядку.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_1 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповноту та неправильне встановлення судом обставин справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, порушення судом норм матеріального права.

Вказує на те, що суд першої інстанції, зазначивши в резолютивній частині про часткове задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс», жодним чином не мотивував такий свій висновок, водночас, судом було стягнуто із неї на користь позивача саме ту суму, яку було заявлено у позові. Ба більше, суд не надав жодної оцінки її доводам, викладеним у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву. Так, суд першої інстанції проігнорував її доводи щодо неправильного визначення позивачем суми заборгованості. Звертає увагу на те, що кредитодавець має право нараховувати проценти за кредитом лише у межах погодженого строку кредитування. Крім того зазначає, що орієнтовна сума заборгованості, на яку може претендувати позивач становить не більше 40000 грн або 54000 грн із подвійними відсотками. В іншому випадку, умови договору, що погіршують становише позичальника, особливо у воєнний час та які суперечать чинному законодавству, на думки апелянтки, є нелегітимними та незаконними.

Враховуючи викладене, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позиція інших учасників справи

Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Зазначає, що умовами кредитного договору сторонами було погоджено розмір процентів, порядок їх нарахування та строк кредитування. Умови договору в цій частині не суперечать чинному законодавству, будь-яких порушень нарахування процентів не встановлено, а тому сплата таких є обов`язком ОСОБА_1 .

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала, просила такі задоволити.

Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у судове засідання не з`явився, був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1242-7078 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): А1810.

Пунктом 2.2. зазначеного договору передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. договору загальний розмір кредиту за цим договором становить 20000 грн.; дата надання/видачі кредиту: 21 липня 2023 року.

Пунктом 4.8. договору передбачено, що базовий період складає 14 календарних днів.

Згідно із пунктом 4.9. договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів дат, які є останніми днями відповідних базових періодів. У разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування кредитом кожного календарного дня строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі. У випадку погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі в подальшому сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду із урахуванням положень п. 4.8 договору.

Відповідно до пункту 4.10. нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування, починаючи з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00 % за кожен день користування кредитом.

Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 15 травня 2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування (пункт 4.12. договору).

У пункті 4.14. сторони передбачили, що орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 200 000,00 грн та включає в себе суму кредиту та відсотки за користування кредитом (а.с.17-23).

Порядок і умови відкриття ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитної лінії, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, визначено у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які підписані позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): А1810 (а.с. 24-31).

Також до укладення кредитного договору відповідачка ознайомилася із паспортом споживчого кредиту, що підтвердила одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): А1810 (а.с. 31-33)

Загальна вартість кредиту та реальна річна процентної ставки за договором № 1242-7078 визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним договором (а.с. 33-34).

За змістом довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1242-7078 від 21 липня 2023 року відповідачці за допомогою системи LiqPay 21 липня 2023 року перераховано 20 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 (а.с. 46).

Згідно з інформацією за укладеним договором № 1242-7078 від 21 липня 2023 року, заборгованість відповідачки станом на 07 лютого 2024 року становить 124335,50 грн, з яких: основний борг 19500 грн; залишок відсотків 104835,50 грн (а.с. 47-49).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Частиною першою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт укладення 21 липня 2023 року між ними кредитного договору в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Задовольняючи позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив із того, що розрахунок заборгованості, наявний у матеріалах справи є правильним, відповідає нормам чинного законодавства, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та стягнення із відповідачки на користь товариства 100000 грн заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зазначивши в резолютивній частині рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс», фактично стягнув із неї на користь позивача повну суму, заявлену в позові, не мотивувавши належним чином таке рішення, колегія суддів до уваги не приймає. Дійсно, суд першої інстанції допустив механічну помилку в резолютивній частині оскаржуваного рішення, на яку вказує апелянтка, однак ухвалою від 12 лютого 2025 року допущену помилку судом було виправлено та направлено на адресу апеляційного суду відповідну ухвалу для приєднання її до матеріалів справи (а.с. 140-141).

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення того факту, що розмір нарахованих відсотків за користування кредитом перевищує подвійну суму тіла кредиту, а отже, є неправомірним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що розмір процентів за користування кредитними коштами було визначено сторонами договору за їх спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було вільним, а ОСОБА_1 протягом тривалого часу виконувала зобов`язання за договором, чим вкотре підтвердила свою згоду з його умовами, підстави вважати нарахування відсотків у спірних правовідносинах неправомірним відсутні.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», на яку апелянтка посилалася у апеляційній скарзі, споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зміст зазначеної норми не врегульовує питання нарахованих процентів та містить вимоги щодо штрафних санкцій (пеня, штрафи), які відповідачці не нараховувалися, а тому зазначення в апеляційній скарзі про необхідність застосування згадуваної статті є безпідставним.

Не може бути застосовано до спірних правовідносин і статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, оскільки частина п`ята вказаної статті містить посилання на те, що положення договору, яке визнано несправедливим, включаючи ціну договору, може бути змінено або визнано недійсним. Тобто, вказана норма законодавства передбачає наявність окремої вимоги споживача про визнання недійсною умови договору з підстав її несправедливості. Однак відповідачкою вимоги про визнання умов договору недійсними, зокрема, щодо установлення розміру процентної ставки пред`явлено не було.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що у справі, яка переглядається, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що проценти за користування кредитом нараховувалися позивачці виключно в межах строку кредитування, який згідно із умовами кредитного договору становить 300 днів, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині також є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів уважає за необхідне зазначити про таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

Договір між сторонами укладено 21 липня 2023 року, із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості за процентами становить 104835 грн. Проценти у період з 21 липня 2023 року по 17 серпня 2023 року нараховані відповідачці за процентною ставкою 2,50 %, з 18 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року за процентною ставкою 3,00 %, тобто, враховуючи Прикінцеві та Перехідні положення Закону «Про споживче кредитування» з 24 грудня 2023 році проценти за користування кредитом нараховувалися у розмірі більшому ніж встановлений законом, про що правильно вказала ОСОБА_1 у своєму контррозрахунку, поданому суду апеляційної інстанції. Тобто за період з 24 грудня 2023 року проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися за ставкою 2,5 %, а їх розмір повинен був становити 20962,50 грн (487,5 грн * 43 дні), замість 25155 грн (585 грн * 43 дні). Однак, враховуючи, що позивачем застосовано до позичальника Програму лояльності, яка полягає у частковому списанні заборгованості за нарахованими процентами у сумі 24335,50 грн, що є більшою, ніж сума перерахованих процентів апеляційним судом (4192,50 грн) за ставкою 2,5 % замість 3,00 %, колегія суддів уважає, що відсутні підстави для зменшення заявленої позивачем суми заборгованості.

Суд першої інстанції залишив поза увагою зазначене, однак це не призвело до неправильного вирішення спору між сторонами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки судове рішення залишено без змін, судовий збір покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта