Провадження № 2/750/470/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мишастої К.Б.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Костенко Ірина Михайлівна,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова позовом до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2015 до дня смерті останнього.

Обґрунтовано позов тим, що у період з лютого 2015 року по 05 січня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання вони вели спільне господарство та спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку, всі свята проводили в колі рідних та друзів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Похованням ОСОБА_4 займалася позивач. Встановлення даного факту необхідно позивачу для прийняття та оформлення спадщини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29 листопада 2024 року представником відповідача засобами поштового зв`язку надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначила, що позивачем не надано достатніх доказів для встановлення факту проживання зі спадкодавцем з лютого 2015 року по 05.01.2024, зокрема не надано достатніх підтверджень ведення спільного господарства та наявності спільного побуту зі спадкодавцем.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник Чернігівської міської ради у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог та підтримала доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І.М. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, допитавши у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 січня 2024 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.07.1979 ОСОБА_4 купив 1/2 частину жилого будинку з належною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_2 (а.с. 13-14).

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Костенко Ірина Михайлівна за заявою ОСОБА_1 завела спадкову справу щодо майна після смерті ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, які б звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , немає.

Як зазначено у позовній заяві, з лютого 2015 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка з ОСОБА_4 . Офіційно шлюб вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та предмети домашнього побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що дітей ні у неї, ні у її покійного чоловіка не було, у зареєстрованих шлюбах вони ніколи не перебували.

Відповідно копії акту про проживання особи без реєстрації від 20.05.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 2015 року (а.с. 12).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що вони є сусідями позивача по АДРЕСА_2 , приблизно років десять ОСОБА_1 проживала як чоловік та дружина із ОСОБА_4 , вели з ним спільне господарство, вона працювала у дворі та на городі, супроводжувала його до лікарні, разом вони харчувалися та вели домогосподарство. Разом за спільні кошти вони лагодили дах у їх будинку.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що вони є сусідями позивача за місцем її реєстрації по АДРЕСА_3 . Приблизно з 2015 року ОСОБА_1 жила разом з ОСОБА_4 як одна сім`я, вели з ним спільне господарство, свідки приймали участь у святкуванні різних свят на подвір`ї по АДРЕСА_2 , допомагали позивачу обробляти город, який вона засаджувала разом з ОСОБА_4 . Свідкам не відомо чи були вони у зареєстрованому шлюбі, адже їх завжди сприймали як подружжя.

Крім того, позивачем до позовної заяви надані докази про те, що у період спільного проживання з ОСОБА_4 , ними були вчинені спільні покупки, зокрема, для ремонту даху будинку по АДРЕСА_2 (накладна від 18.10.2023); нею придбано садовий тример для косіння трави на подвір`ї, адреса доставки зазначена: АДРЕСА_2 (гарантійний талон з датою продажу товару 23.05.2020); на ім`я ОСОБА_9 оформлені товарні чеки від 21.02.2019 про придбання ним варочної поверхні та духової шафи із зазначенням адреси доставки АДРЕСА_4 , тобто у квартиру позивача (а.с.20-21).

Позивач у судовому засіданні пояснила, що у її квартирі була не робоча плита, а тому її чоловік ОСОБА_4 придбав варочну поверхню та духову шафу.

Щодо отримання субсидії на оплату житлово комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 , то позивач у судовому засіданні пояснила, що в декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії вона не вказувала ОСОБА_4 , оскільки вони разом проживали з ним у його будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (частина перша статті 36 СК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя ст.46 цього Кодексу).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року у справі № 346/1178/17 (провадження № 61-48393 св 18) зазначено, що: "при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23) зазначено, що «предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України».

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17).

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

З`ясування питання щодо проживання позивача з ОСОБА_4 з лютого 2015 року до дня його смерті однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу пов`язане зі встановленням фактичних обставин у справі та дослідженням доказів.

Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що позивач та ОСОБА_4 з лютого 2015 року по день смерті останнього перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витрати. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували.

Доказів, які б спростовували обставини спільного проживання позивача з ОСОБА_4 однією сім`єю саме у вказаний період, відповідачем не надано.

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті померлого ОСОБА_4 та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, тому суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; код ЄДРПОУ 34339125) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.04.2025.

Суддя І.П. Рахманкулова