ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4143/25 Справа № 932/2987/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аспро», треті особи акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно, припинення права та поновлення права, визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Він фінанс», АТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аспро», треті особи АТ «КБ «Надра», ПН КМНО Пономарьова Д.В. скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно, припинення права та поновлення права, визнання договору купівлі-продажу недійсним, задоволено частково (т. 3 а.с. 17-24).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «Він фінанс» Романенко М.Е., 06.02.2025 року засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу, яка 11.02.2025 року надійшла безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (т. 3 а.с. 31-33), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2025 року витребувані з Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали цивільної справи №932/2987/21 (т. 3 а.с. 57).

Матеріали цивільної справи №932/2987/21 надійшли до Дніпровського апеляційного суду 27.03.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (т. 3 а.с. 63).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2025 року вищевказану апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав необхідності зазначити інші поважні причини на обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначені апелянтом доводи поважності пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (т. 3 а.с. 64-65).

08.04.2025 року на виконання ухвали суду від 31.03.2025 року представник ТОВ «Він фінанс» - Позднякова В.І. через підсистему Електронний суд сформувала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, яка того ж дня надійшла до суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

У вказаній заяві апелянт в якості поважних причин поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що дійсно, ТОВ «Він фінанс» має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, але у зв`язку із тим, що юрист Дорошенко О.М. в роботі якої знаходилась справа №932/2987/21, не пройшла випробувальний термін, який тривав три місяці (листопад, грудень, січень), у зв`язку з неналежним виконанням покладених на неї обов`язків та передачі справи новому юристу Поздняковій В.І., якому знадобився тривалий час для ознайомлення із усіма справами (близько 500) та проведення ретельного аналізу за допомогою моніторингу сайту реєстру судових рішень, електронного суду було витрачено великий обсяг часу та встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у справі №932/2987/21 було скасовано реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Проявляючи дбайливість новим юристом ОСОБА_2 було одразу підготовлено службову записку та направлено регіонального представника м. Дніпро Мельника В. до суду з метою ознайомлення із матеріалами справи та отримання повного тексту рішення задля подальшої подачі апеляційної скарги. Після чого і було підготовлено апеляційну скаргу, розгляд якою для відповідача ТОВ «Він фінанс» є важливим.

Разом з тим, колегія суддів не може прийняти в якості поважних вищевказані доводи оскільки неналежне виконання своїх службових обов`язків працівником ТОВ «Він фінанс» ОСОБА_3 , яка не була єдиним працівником Товариства, не можуть слугувати поважною причиною для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року враховуючи той факт, що про вказане рішення апелянту стало відомо ще в 29.11.2024 року. Крім того, заявником не було надано будь-яких доказів на підтвердження зазначених нею у заяві обставин. Будь-яких інших поважних причин представником не зазначено.

Вказане свідчить про невиконання апелянтом вимог ухвали суду від 31.03.2025 року щодо подачі апеляційному суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначеням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини йог пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Право на апеляційне оскарження судового рішення напряму залежить від обізнаності про наявність судового спору та своєчасності отримання судового рішення суду першої інстанції.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом статті 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Тож поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі № 926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі № 904/3541/15).

Отже, скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії»).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Приписами частини 4 статті 357 ЦПК України регламентовано, що у тому разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У відповідності до пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження (понад 1 рік) визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357, 358 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аспро», треті особи акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно, припинення права та поновлення права, визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна