Справа № 275/266/25
УХВАЛА

14 квітня 2025 року с-ще Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розміру ідеальної частки у праві власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Предметом позову є вимога про визнання розміру ідеальної частки у праві власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.04.2024 вказаний позов було залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків. Згідно указаної ухвали недоліками визначено:

- не зазначення ціни позову,

- не зазначення наявності оригіналів документів, копії яких додано до позову,

- не сплату суму судового збору в належному обсязі.

В межах строку на усунення недоліків позову 14.04.2025 позивачем суду було надано уточнену позовну заяву з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду від 03.04.2025.

Водночас, вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суддя дійшов висновку про продовження строку наданого для виправлення недоліків позову з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак, як первісний позов, так і уточнений позивачем подані через систему «Електронний суд», позов містять значний обсяг додатків, проте позивачем всупереч вимог ст.177 ЦПК України не було долучено копії позову з додатками по кількості відповідачів, як і не було надано доказів надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Вказане є перешкодою для відкриття провадження, однак дана обставина не була врахована при постановленні ухвали від 03.04.2025.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, з метою забезпечення реалізації позивача права на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне відповідно до ст.185 ЦПК України, продовжити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Вказані недоліки заяви можуть бути усунуті надання суду підтвердження надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, як того вимагає ч. 2 ст. 177 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.127, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити наданий позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову на п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 14.04.2025.

Суддя П. В. Миколайчук