Справа № 750/1142/25
Провадження № 2/750/1031/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мишастої К.Б.,

за участю представника відповідача Ленько А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», в якому просив суд стягнути з ТОВ «Енера Чернігів» на його користь заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим тарифом» в розмірі 36261 грн. 38 коп.

Обґрунтовано позов тим, що 16.04.2019 між ТОВ «Енера Чернігів» та ОСОБА_1 укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством №109-ЗТ. За вказаним договором позивачем надана електроенергія, однак відповідач вчасно за неї не розрахувався, внаслідок чого виник борг в сумі 30768 грн. 10 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 369 грн. 77 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 1883 грн. 16 коп. та 3240 грн. 35 коп. пені, яка передбачена п. 4.10 Договору, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за яким сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12 лютого 2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» направив до суду заяву про закриття провадження та відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі у частині стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом у розмірі 30768 грн. 10 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору та відмовити в задоволенні вимог про стягнення 1883 грн. 16 коп. інфляційних нарахувань, 369 грн. 77 коп. 3% річних та 3240 грн. 35 коп. пені за зазначеним договором. Представник відповідача зазначає, що 07.02.2025 ТОВ «Енера Чернігів» перераховано заборгованість у сумі 30768 грн. 10 коп. на розрахунковий рахунок позивача. Відповідач стверджує, що своєчасність та повнота оплати послуг постачальників універсальних послуг перед споживачами за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, виконання спеціальних обов`язків ставиться у залежність з своєчасністю та повнотою оплати ПрАТ НЕК «Укренерго» послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії. Через несвоєчасний розрахунок НЕК «Укренерго» виникла заборгованість за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 109-ЗТ від 16.04.2019, проте, вина відповідача в даній справі відсутня. Також у відзиві зазначається, що згідно з п. 15 Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами та доповненнями) «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. У Постанові ОП КГС ВС від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22 звернуто увагу про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП. Окрім того, відповідач звернув увагу, що представником позивача не додано до позову розрахунок щодо нарахування пені, трьох відсотків та інфляційних, що підтверджує необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач позбавлений можливості перевірити та надати контррозрахунок. Також відповідач заперечує проти стягнення судових витрат.

13 лютого 2025 року представником позивача до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. З урахуванням проведеної 07.02.2025 сплати відповідачем суми основного боргу, позивач просив стягнути на його користь заборгованість, яка складається із інфляційних нарахувань у розмірі 1881 грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 415 грн. 31 коп. та пеня у розмірі 3442 грн. 55 коп., усього 5738 грн. 89 коп.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідачем 07.02.2025 сплачено на користь позивача основну заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 109-ЗТ від 16.04.2019 у сумі 30768 грн. 10 коп. Також зазначив, що відповідач допустив прострочення виконання договірних зобов`язань, тому предметом позову, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, є стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, 3% річних та пені.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2025 року по справі призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача надіслав суду заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав на відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних за користування коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, оскільки не настав строк погашення основного боргу.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, вказавши, що заявлені позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов та запереченнях.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

16 квітня 2019 року між ТОВ «Енера Чернігів» та ОСОБА_1 укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством № 109-ЗТ (а.с. 7-8).

Згідно з п. 1 Договору Споживач бере на себе зобов`язання продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 8,2 кВт год; з енергії вітру 0 кВт год, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунком.

Додатковою угодою № 2 від 10.05.2024 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 241523803 від 16.04.2019 сторони узгодили, що оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 25 числа місяця, наступного за розрахунком (п. 4.1).

Пунктом 4.2. Договору визначено, що Постачальник універсальних послуг повинен перерахувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення.

Згідно з листом відповідача № 07.3/412 від 16.01.2025 на адвокатський запит представника позивача, за період: з 01.01.2024 13.01.2025 між ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» та ОСОБА_1 за договором № 109-ЗТ від 16.04.2019 була наявна прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за відпущену електричну енергію станом на 13.01.2025 у розмірі 30768 грн. 10 коп. (а.с.8 на звороті).

Отже, відповідач у відповіді на адвокатський запит, поданий в інтересах позивача, визнав наявність заборгованості, але заперечував необхідність сплати інфляційних втрат та 3% річних за користування коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії № 109-ЗТ була сплачена відповідачем 07 лютого 2025 року, що підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с. 30).

Оскільки на день розгляду справи заборгованість повністю погашена, предметом спору є питання обґрунтованості нарахування та наявності підстав для стягнення пені згідно п.4.10 договору купівлі продажу електричної енергії №109 -ЗТ від 16.04.2019, інфляційних втрат та 3% річних за користування коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики від 14.11.2006 №519).

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Останній характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базовим.

Тобто, відповідно до статті 625 ЦК України встановлений індекс інфляції враховується при обчисленні суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов`язань у грошовій одиниці України, тобто у гривні.

Отже, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) вказано, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

Закон України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, серед яких договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Взаємовідносини постачальника універсальних послуг та побутового споживача щодо купівлі-продажу електричної за «зеленим» тарифом також регламентуються Главою 11.3 «Особливості продажу та обліку електричної енергії, виробленої приватними домогосподарствами, а також розрахунків за неї» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі Правила).

За змістом Правил договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за «зеленим» тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства (пункт 1.1.2. глави 1.1. розділу І).

В силу пункту 11.3.18. глави 11.3. розділу ХІ Правил умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства.

Плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць (пункти 11.3.19., 11.3.20. глави 11.3. розділу ХІ Правил).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ЦПК України). Критерії оцінки судом наданих сторонами доказів визначені у ст. ст. 77-80 ЦПК України.

В ході судового розгляду даної справи обставини, на які посилався позивач знайшли своє підтвердження доказами, які суд визнає належними і допустимими.

Розмір нарахованих поза несвоєчасне виконання грошового зобов`язання інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу узгоджується з дослідженими судом матеріалами справи щодо розмірів та періодів виникнення заборгованості, а також показників інфляції в Україні, які розраховуються Державним комітетом статистики України.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що не має заперечень щодо розрахунку 3% річних та інфляційних, розрахованих позивачем, проте вважає, що підстави для їх стягнення відсутні, враховуючи обґрунтування, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Проте, враховуючи положення вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору, оскільки відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача інфляційні нарахування на суму простроченого боргу в розмірі 1881 грн. 03 коп., 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України, у сумі 415 грн. 31 коп., а всього 2296 грн. 34 коп.

Вирішуючи спір в частині заявленої позивачем до стягнення пені, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно ч. 1 ст. 6, п. 4 ч. 4 ст. 6 «Про ринок електричної енергії» Державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку).

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) прийнято Постанову від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду», до якої в подальшому вносились зміни та доповнення, зокрема, постановою від 26.04.2022 №413. Вказаною постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413 в тому числі змінено назву постанови від 25.02.2022 № 332, пункти 1-12 змінено пунктом 1.

Згідно з пунктом 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано відповідні настанови, зокрема: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії (підпункт 16 пункту 1 Постанови).

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, зокрема, зазначено, що підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (пункт 8.13.34 постанови).

Об`єднана палата у вказаній постанові дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії (пункт 8.13.35).

У п. 8.13.36 постанови Об`єднаною палатою наголошено на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору (висновок, наведений в п.8.13.38 Постанови).

При цьому, в п. 8.13.43 постанови вказано, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Частинами 5 та 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231 були внесені зміни до пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, згідно якими, зокрема, постановлено виключити підпункт 6 та у зв`язку з цим підпункти 7 - 27 вважати відповідно підпунктами 6 - 26.

Таким чином, підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 став підпунктом 15 пункту 1 відповідного змісту, а саме: «Зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 3442 грн. 55 коп., нарахованої за період прострочення, на підставі підпункту 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231).

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги 126Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість, що складається з інфляційних нарахувань на суму боргу у сумі 1881 грн. 03 коп., процентів за користування коштами у сумі 415 грн. 31 коп., пені у сумі 3442 грн. 55 коп., а всього 2296 грн. 34 коп. (дві тисячі двісті дев`яносто шість грн. 34 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» на користь ОСОБА_1 387 гривень 68 копійок (триста вісімдесят сім гривень 68 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя