04.04.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КК «ДомКом Житомир» про відшкодування матеріальної шкоди,
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 269608,68 грн пропорційно до розміру частки кожного у праві спільної часткової власності на належну їм на праві власності квартиру та судові витрати.
Обґрунтовуючи вимоги вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Власниками квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
16.03.2023 з вини осіб, які проживають в квартирі АДРЕСА_2 , відбулося залиття її квартири, що зафіксовано в акті ТОВ «КК «ДомКом Житомир», відповідно до якого внаслідок тривалої експлуатації вийшло з ладу ребро чугуного радіатора опалення.
07.07.2024 повторно з вини осіб, які проживають в квартирі АДРЕСА_2 , відбулося залиття її квартири, що зафіксовано в акті ТОВ «КК «ДомКом Житомир», причиною залиття є халатне відношення до сантехнічного обладнання.
Позивач зауважує, що неодноразові звернення до відповідачів з приводу необхідності усунення недоліків квартири, спричинених залиттям, залишені поза увагою. Оскільки в добровільному порядку відповідачі заподіяну їй шкоду не відшкодували, недоліки в квартирі не усунули, вона звернулась до спеціалізованої організації ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Буд», отримала локальний кошторис на ремонтні роботи, вартість відновлюваних робіт складає 269608,86 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Відповідно до ухвали суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно з ухвалою суду від 05.08.2024 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.
На підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2025, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті ( а.с. 126-128).
Позивач в судовому засіданні 13.02.2025 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Додатково пояснила, що зверталась до відповідачів з проханням власними силами провести ремонтні роботи чи залучити спеціальні організації з проведення ремонту, проте отримала відмову. Завдані збитки також не відшкодовані в грошовому виразі.
В судове засідання 04.04.2025 позивач не з`явилась.
Відповідачі в судові засідання 29.10.2024, 17.12.2024, 13.02.2025, 04.04.2025 жодного разу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим та за останнім відомим зареєстрованим місцем їх проживання, які повернулись неврученими (88-95, 101-108, 115-123). Крім того, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялись в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Представник ТОВ «КК «ДомКом Житомир» в судове не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, в установлений строк відзив на позов не подали, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 04.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення повного тексту судового рішення відкладено до десяти днів.
ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири (а.с.5) та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6, 58).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №388495587 від 26.07.2024 квартира АДРЕСА_3 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по частині кожному (а.с. 59).
Згідно з актом від 17.03.2023, складним комісією ТОВ «КК ДомКом Житомир», 16.03.2023 в будинку АДРЕСА_4 сталось залиття квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_6 , власниками квартири АДРЕСА_2 . Причиною затоплення є тривала експлуатація чугунного радіатора опалення в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.7).
В акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 12.07.2024, складеним комісією ТОВ «КК ДомКом Житомир», зафіксований факт залиття квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_6 , власниками квартири АДРЕСА_2 . Причиною затоплення є халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 (а.с.8).
На фотокартках, які надані позивачкою до матеріалів справи, вбачаються ознаки залиття квартирі, сліди від затоплення наявні на стелі, підлозі, стінах, дверях (а.с. 9-49)
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Приписами ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майновашкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладений обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.
Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, розподіл обов`язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на ці обставини.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача та розмір збитків, спричинених залиттям квартири, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про факти залиття, причини та обсяги пошкоджень, відповідачі суду не надали.
Обставин залиття квартири позивача з квартири поверхом вище, а також можливого затоплення квартири позивачів через неналежне обслуговування третьою особою внутрішньобудинкової системи опалення та водопостачання, також не встановлено.
Таким чином, на підставі наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин, які підтверджені наданими позивачем доказами, суд робить висновок, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, які виразились у недбалому ставленні до технічного обладнання, яке встановлене в належній їм квартирі, в результаті чого відбулось залиття квартири, позивачу завдані матеріальні збитки, спричинені пошкодженням належного їй майна, яке потребує відновлення та ремонту для приведення його в попередній стан, розмір яких становить 269608,68 грн, що доводиться належними доказами. Судом не встановлено, що шкода майну позивачки завдана не з вини відповідачів. Позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу).
V. Розподіл судових витрат
На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з кожного зі співвідповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі по 674,02 грн (2696,10 грн : 4).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задоволити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: відсутній в матеріалах.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ;РНОКПП: НОМЕР_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ;РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «КК «ДомКом Житомир», місцезнаходження: м. Житомир, проспект Миру, 2, .

Повний текст рішення складений 11.04.2025.

Суддя О.В. Стрілецька