печерський районний суд міста києва
пр. № 2-др-86/25
01 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Литвиновій І. В.,
за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заявупредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
23 січня 2025 року рішенням суду позов задоволено: визнано виконавчий напис, вчинений 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. і зареєстрований за № 3868, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю. А. відкрито 15 лютого 2021 року виконавче провадження № НОМЕР_2, про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», таким, що не підлягає виконанню, присуджено стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.
15 лютого 2025 року через Електронний суд представник позивача подав до суду заява про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої вказано, що суд не постановив рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, про яку вказано у позовній заяві - 7 000, 00 грн.
Згідно із частиною другою, третьою ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Таким чином заява про ухвалення додаткового рішення подана у межах строку, визначного законом, на виконання рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню і необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.
За пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує у тому числі питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Виходячи з норм, передбачених статтею 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, перевіривши матеріали справи й оцінивши викладені доводи, суд дійшов висновку про обґрунтованість і співмірність витрат на правову допомогу у заявленому стороною позивача розмірі.
Відтак, додатковим рішенням про стягнення витрат на правову допомогу суд задовольняє заяву представника позивача.
Керуючись ст.ст. 1-19, 139-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Суддя І. В. Литвинова