Справа № 510/573/25
Провадження № 2-о/510/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) заперечень щодо заяви не надав.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рені Ренійського району Одеської області. Згідно свідоцтва про народження заявника, виданого повторно та складеного на українській мові, її батьками вказані: батько « ОСОБА_2 », мати « ОСОБА_3 ». Заявник після свого народження мешкала разом із батьками, виховувалась ними спільно в родині. Після отримання освіти заявник розпочала свою трудову діяльність, працювала у дитячому садочку «Чебурашка» м. Рені, потім вийшла заміж та за допомогою батьків побудувала власний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де і рахується зареєстрованою. Батько заявника все своє життя працював у Рибному господарстві «Імені Чапаєва» в м.Рені рибаком, матір заявника була домогосподаркою. Після виходу на пенсію батько заявника хворів, ОСОБА_1 , як донька, доглядала за ним, купувала необхідні ліки, надавала матеріальну допомогу, допомагала по господарству. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_1 .

Після смерті батьків заявник почала збирати документацію, необхідну для прийняття спадщини. До обсягу спадкового майна входить не тільки майно, що належало батькові заявника, але й її дідусю. ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори до нотаріуса для консультації, їй був наданий перелік документів, який необхідний для подачі для вирішення питання про прийняття спадщини. У переліку документації, що було потрібно надати заявнику, вказане і її свідоцтво про народження і свідоцтво про народження її батька. Оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_1 , виданий на російській мові (радянського зразку) нею був втрачений, свідоцтво про народження батька заявника також. За отриманням дублікатів цих документів ОСОБА_1 звернулась до Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Їй було видано повторне свідоцтво про її народження, в отриманні повторного свідоцтва про народження батька заявника було відмовлено, рекомендовано звернутися до Державного архіву Одеської області для отримання архівної довідки.

23.12.2024р. заявник отримала архівну довідку від Державного архіву Одеської області відповідно до якої їй був наданий архівний запис про народження особи на ім`я (румунською мовою документа) «Nicolae Giurgea» 02 вересня 1938 року з метричної книги з Костянтино-Єленінської церкви м. Рені Ізмаїльського повіту (м. Рені Ізмаїльського району Одеської області) за 1938 рік.

Згідно наданих документів з Державного архіву Одеської області прізвище дідуся заявника не збігається із прізвищем батька заявника і відповідно із прізвищем заявника. Так, в перекладі з румунської мови прізвище дідуся заявника значиться, як « ОСОБА_4 », а батька заявника та її прізвище « ОСОБА_5 ». У зв`язку із цим неможливо підтвердити родинні зв`язки між батьком та дідом заявника. Виправити це різночитання у Ренійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) неможливо, заявнику було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Таке різночитання виникло у зв`язку із тим, що раніше факти народження, смерті, одруження не реєструвалися у державній установі досвідченими службовцями, а записувалися працівниками церкви у метричні книги, записи проводилися на румунській мові (оскільки територія Ренійського району Одеської області на той час була ОСОБА_6 і була підконтрольна румунській владі). Через вищевказані різночитання у заявника виникли труднощі в оформленні певних документів, вона не може реалізувати свої права.

Ситуація, що склалася, не дає можливості встановити родинність відносин між дідусем, батьком та донькою та підтвердити сімейні зв`язки між ними, створює перешкоди у вирішенні питання про прийняття спадщини.

Щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи судом встановлені.

Заслухавши пояснення заявника, який наполягав на задоволенні заяви, показання свідка ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту у т.ч. родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Про те, що заявник являється донькою ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в свою чергу являються її батьком, дідусем та бабусею відповідно, свідчать: викладені у заяві обставини, повторне свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , архівна довідка Державного архіву Одеської області від 23.12.2024р., у яких дані щодо дат народження, місця народження нині померлих бабусі та дідуся та батька заявника, по батькові ОСОБА_2 збігаються із даними, вказаними у архівній довідці та свідоцтві про народження заявника.

Цей факт також підтверджується і показами свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що він особисто був знайомий із батьком заявника ОСОБА_2 , оскільки був його зятем, завжди сприймав його, як батька ОСОБА_1 , яка, в свою чергу, як донька, піклувалась про нього, а коли він помер брала участь в організації його поховання. Свідок зазначив, що його тесть все своє життя працював рибаком, забезпечував свою родину, помер десь 10 років тому.

Також суд зазначає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказаного в архівній довідці Державного архіву Одеської області від 23.12.2024р. як ««Nicolae Giurgea» (за румунською мовою документа), народженого від ОСОБА_8 ( за румунською мовою документа « ОСОБА_10 ») та ОСОБА_9 ( за румунською мовою документа « ОСОБА_11 », як між донькою та батьком, суд вважає встановленим, родинні відносини виникли з утворення сім`ї та підлягають встановленню.

Керуючись ст.ст. 3, 258, 259, 264-265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354, 355ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (записаний у метричній книзі про народження Костянтино-Єленінської церкви в м. Рені Ізмаїльського повіту (м. Рені Ізмаїльського району Одеської області) за 1938 рік у запису №21 чоловічої графи від 02 вересня 1938 року, як " ОСОБА_12 " (за румунською мовою документу), померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , - є сином ОСОБА_8 (за румунською мовою документу « ОСОБА_10 ») та ОСОБА_9 (за румунською мовою документу « ОСОБА_11 », дошлюбне прізвище « ОСОБА_13 ») та батьком ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Рені Одеської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Дудник