справа № 208/2649/25
провадження № 6/208/738/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Браун Дар`ї про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 року державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Брайн Дар`я звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з поданням про розшук боржника боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець вказує, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 53696568 з примусового виконання виконавчого листа №190/184/17-ц виданого 09.03.2017 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.02.2017 року і до досягненням дитиною повноліття.

Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі розгляду заяви стягувача 04.04.2017 року було відкрито виконавче провадження № 53696568 з виконання виконавчого листа №190/184/17-ц.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухиляється від виконання рішення суду, а вжиті державним виконавцем відносно нього розшукові дії не дали позитивного результату, тому державний виконавець просить оголосити боржника у розшук.

Представник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та боржник в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до виконавчого листа №190/184/17-ц від 09.03.2017 року, виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.02.2017 року і до досягненням дитиною повноліття.

04.04.2017 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53696568 на підставі виконавчого листа №190/184/17-ц, виданого 09.03.2017 року.

04.04.2017 року за вих № 8654 державним виконавцем було направлено сторонам виконавчого провадження №53696568 постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2017 року.

01.05.2023 року та 10.02.2025 державним виконавцем здійснено викликли боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до акту від 14.02.2025 року, державним виконавцем Брайн Дар`єю здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 , та встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, а там мешкає якась жінка з дітьми. Державним виконавцем залишено виклик ОСОБА_1 у поштовій скриньці.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені уЗаконі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про початок примусового виконання, необхідність його явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Проте, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення і те, що він ухиляється від його виконання, матеріали справи не містять.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність оголошення у розшук боржника.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, державним виконавцем лише два рази, з моменту відкриття виконавчого провадження направлялися виклики боржнику, а саме 01.05.2023 року та 10.02.2025 року і жодного підтвердження про їх отримання чи можливо повернення до Відділу державної виконавчої служби конверту, державним виконавцем суду не надано.

Акт державного виконавця від 14.02.2025 року про відсутність боржника за адресою: АДРЕСА_1 не можуть бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

Також в поданні не зазначено, яка саме сума заборгованості у боржника наявна зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження, як і не зазначено, які саме дії були вжиті державним виконавцем для належного повідомлення боржника про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження, а також, які саме заходи було здійснено для розшуку боржника, його майна, та які вжиті заходи для його можливого примусового приводу працівниками поліції до державного виконавця. Також не надано підтвердження того, чи звертався виконавець із запитами до реєстраційних органів з метою встановлення місця реєстрації боржника. Натомість до свого подання державним виконавцем на підтвердження своїх доводів, викладених у поданні, надано лише два виклики від 01.05.2023 року та 10.02.2025 року та Акт про вихід за місцем проживання боржника від 14.02.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення ст. 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виявлення місця проживання боржника, які обов`язково мають передувати оголошенню в розшук, беручи до уваги, що в обґрунтування подання не надано достатніх і достовірних доказів його належного повідомлення про початок примусового виконання судового рішення та ухилення від його виконання, а оголошення особи у розшук є підставою для заведення розшукової справи та вчинення дій, спрямованих на встановлення місця знаходження особи, в тому числі, вчинення запитів до державних органів та установ, опитування свідків, така дія є безпосереднім втручанням до прав особи, яку оголошено у розшук та має бути вжита виключно у випадку доведеності підстав для цього.

За відсутності таких доказів та підстав, втручання у права боржника не переслідуватиме легітимної мети, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 80,438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брайн Дар`ї про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Г. Гречана