Провадження номер № 2-о/0186/28/25
Справа № 186/587/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шахтарському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2025 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, подана представником заявника - адвокатом Коноплею О.М. через підсистему "Електронний суд".

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона звернулася з заявою до Головного управління пенсійного фонду України. Прийнятим рішенням головного управління пенсійного фонду України в Харківській області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу перерахунків пенсій №2 відмовлено їй в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідних документів, підтверджуючих факт перебування на утриманні померлого годувальника у зв`язку з відсутністю відомостей про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою). Вона проживала разом з ОСОБА_2 з 1988 року, як дружина та чоловік, шлюб між нами був зареєстрований 20 липня 1990 року. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий спілкувався з її батьками та родичами, вона їздила до його батьків, які проживають в місті, погостювати, та фактично проживали за адресою : АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у с. Миколаївка через асфіксію, здавлення органів шиї.

Для переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», їй необхідно встановити факт проживання разом з годувальником за однією адресою.

Факт її проживання з чоловіком ( ОСОБА_2 ) за однією адресою підтверджується актом №171 від 04 жовтня 2023 року проведення перевірки факту проживання, виданого ПП «КОМУНАЛЬЩИК-3», підписаного свідками сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та головним інженером, начальником дільниці та скріплено печаткою підприємства, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1988 року по 1992 рік, фактично проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство, що підтверджують свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, цей факт також підтверджується Довідкою № 24 від 04 жовтня 2023 року, виданою директором ПП «КОМУНАЛЬЩИК-3», про те, що відповідно до раніше складеного акту № 171 від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 мешкала за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації з померлим ОСОБА_2 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 106 від 25 травня 1992 року, та вели спільне господарство, зазначена довідка підписана та скріплена печаткою.

За час їх спільного проживання з померлим чоловіком, вони вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі, купували меблі, побутову техніку. Також, померлий оплачував комунальні послуги за газ, світло, теплопостачання, воду.

Просить суд встановити факт, що вона та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги заяви підтримує, просить їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, на підставі норм чинного законодавства.

Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою України, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 від 28 травня 2008 року.

Заявник отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_2 від 21 серпня 2024 року.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 20 липня 1990 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб 20 липня 1990 року за актовим записом 133, прізвище дружини змінене на ОСОБА_8 .

Заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 24 листопада 2011 року.

Копією акту №171 від 04 жовтня 2023 року ПП "Комунальщик-3" підтверджується, що дійсно в квартирі АДРЕСА_4 мешкав ОСОБА_2 із ОСОБА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Копією довідки директора ПП "Комунальщик-3" від 04 жовтня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 мешкає в кв. АДРЕСА_4 ; відповідно до акту №171 від 04 жовтня 2023 року мешкала без реєстрації за вказаною адресою, разом із ОСОБА_2 , до моменту його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника - ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 26 травня 1992 року (актовий запис №106 від 25 травня 1992 року).

Після смерті чоловіка заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, однак, рішенням від 18 вересня 2024 року відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки при зверненні за перерахунком пенсії ОСОБА_1 не було надано документів, що підтверджують факт спільного проживання чи перебування на утриманні.

Заявник вказує, що у зв`язку зі смертю її чоловіка вона має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника, однак для отримання пенсії їй потрібно підтвердити факт постійного проживання разом з чоловіком за однією адресою на момент його смерті.

Згідно п.п.1, 6, ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Тобто, якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23)Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У статті 36 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За вимогами цієї статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону;

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника такі документи.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Тобто, у будь-якому випадку переживший з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника.

У пункті 2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту.

У справі, що розглядається, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та ведення спільного господарства з чоловіком до смерті останнього, оскільки ГУ ПФУ відмовило їй у призначенні пенсії в разі втрати годувальника з підстав відсутності повного пакету документів, що підтверджують факт спільного проживання.

Таким чином, суд враховує, що необхідність встановлення факту спільного проживання з чоловіком до смерті останнього необхідно заявнику для призначенні пенсії в разі втрати годувальника, і саме у зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, вона звернулася до суду в порядку окремого провадження разом із заявою про встановлення факту і подала докази на підтвердження того.

Факт того, що ОСОБА_2 постійно проживав разом із дружиною - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 на момент його смерті, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зібраними та дослідженими в справі доказами.

За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого належного оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт або усунути недоліки, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.263,265,293 - 294,315,319,352,354 ЦПК України, -суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовільнити.

Встановити факт фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом, за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, до моменту смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ведення ними спільного господарства.

Судовий збір по справі, в розмірі 605 (шестиста п`яти) гривень 60 копійок, залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.А.Янжула.