БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №202/349/25
Провадження № 2/730/202/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. м.Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши питання щодо передачі до іншого суду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до Борзнянського районного суду Чернігівської області згідно ухвали від 13 січня 2025 року надійшла дана справа за підсудністю.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає, що вказана цивільна справа не може бути розглянута Борзнянським районним судом Чернігівської області та підлягає передачі за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Питання щодо передачі справи до іншого суду розглянуто без виклику учасників справи й відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто випливає висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Підсудність даного спору визначається за загальними правилами, а саме за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві представник позивача АТ «Сенс банк» адвокат Альховська І.Б. останнім відомим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 вказує АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України для визначення підсудності даної справи 13.01.2025 року суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуським О.М. здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. Як вбачається з відповіді № 1026398 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вивчення матеріалів даної справи суддею Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтером В.В. було з`ясовано, що в позовній заяві вказано РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 , який є відмінним від отриманого на запит судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ).

Крім того, до позовної заяви додано копії паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яких вбачається, що дана особа 21.05.1993 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Також, у копії оферти на укладання угоди про надання кредиту № 501334475, заяви (акцепту) № 248.501334475.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 29.06.2021р., паспорту споживчого кредиту зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , її РНОКПП: НОМЕР_2 .

Згідно відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5/873 від 04.04.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21.05.1993 року, що не дає суду підстав для віднесення виниклого між сторонами спору до підсудності Борзнянського районного суду Чернігівської області, оскільки територіально розташовано в межах юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Направляючи справу за підсудністю до Борзнянського районного суду Чернігівської області, судом не було враховано та перевірено РНОКПП відповідача з тим, що надійшов на запит суду.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проте, в даному випадку при визначенні підсудності суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було помилково визначено підсудність справи, що й стало наслідком надіслання даної справи до Борзнянського районного суду Чернігівської області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська неправильно визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) даної справи, суд приходить до висновку про необхідність передачі справи за належною підсудністю.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана справа не підсудна Борзнянському районному суду Чернігівської області, у зв`язку з чим її необхідно передати за підсудністю до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 27-32, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Здійснити передачу даної цивільної справи з Борзнянського районного суду Чернігівської області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.