К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року місто Київ

справа № 753/895/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/6386/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів:Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Осіпенко Л.М. від 11 грудня 2024 року у справі за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно та кошти, які належать ОСОБА_2 на суму, що не перевищує вартість ціни позову - 87 798 грн 56 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 32 908 грн 43 коп., три проценти річних в розмірі 5 172 грн 63 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та судовий збір в розмірі 2 147 грн 20 коп., а всього 45 228 грн 26 коп.

11 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року, посилаючись на те, що відповідачем у повному обсязі виконано рішення Дарницького районного суду міста Києва 24 травня 2024 року, а саме, погашено суму заборгованості перед позивачем в межах суми задоволених позовних вимог, а тому заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2024 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року у справі № 753/895/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, у виді арешту на майно та кошти, які належать відповідачу ОСОБА_2 на суму, що не перевищує вартість ціни позову 87 798 грн 56 коп.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виконав рішення у повному обсязі та з урахуванням набрання ним законної сили, відсутні підстави для збереження вжитих судом заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі або залишити клопотання відповідача без розгляду.

Заявниця вказує, що повна сплата відповідачем коштів, які підлягали стягненню на підставі рішення суду, є самостійною та достатньою підставою для припинення заходів забезпечення позову. За таких обставин застосовані судом заходи забезпечення вважаються припиненими в силу закону, і ЦПК України не передбачає судовий порядок їх скасування. Відповідно, суд першої інстанції не мав процесуальних підстав для розгляду клопотання відповідача, а сам відповідач мав би звернутися до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна. У разі відмови виконавця - подати скаргу до суду в порядку статті 447 ЦПК України.

Крім того, скаржниця стверджує, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підписане неналежним суб`єктом, оскільки воно підписано електронним підписом ОСОБА_3 як звичайної фізичної особи. У сертифікаті електронного підпису відсутня вказівка на її належність до юридичної особи - АБ "Ірени Числовської", а отже, вона не мала належних повноважень діяти від імені ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року за заявою ОСОБА_1 накладено арешт на майно та кошти, які належать ОСОБА_2 на суму, що не перевищує вартість ціни позову - 87 798 грн 56 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 32 908 грн 43 коп., три проценти річних в розмірі 5 172 грн 63 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та судовий збір в розмірі 2 147 грн 20 коп., а всього 45 228 грн 26 коп.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесуального права, який сприяє реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених статтею 2 ЦПК України, а саме - справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Регламентація інституту забезпечення позову визначена в статтях 149-159 ЦПК України. За своєю природою забезпечення позову є тимчасовим обмеженням майнових прав відповідача (або інших осіб) в інтересах позивача, що має на меті гарантування виконання рішення суду в майбутньому. Такі обмеження встановлюються ухвалою суду і діють до їх скасування або заміни (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Водночас статтею 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи, зокрема у разі, якщо відпали обставини, які були підставою для їх вжиття.

При цьому частини 7 і 8 статті 158 ЦПК України прямо регулюють ситуацію після ухвалення судом рішення про задоволення позову: заходи забезпечення позову діють або до спливу 90 днів з моменту набрання рішенням законної сили, або до повного виконання рішення - якщо у цей строк відкрито виконавче провадження. Також вони можуть бути достроково скасовані судом на підставі клопотання сторони.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 повністю виконав рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року, сплативши присуджену суму

заборгованості у межах задоволених позовних вимог. Відтак, на час розгляду клопотання відпали обставини, що обґрунтовували застосування заходів забезпечення позову, що є достатньою правовою підставою для їх скасування відповідно до статті 158 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не мав права розглядати клопотання, оскільки арешт припинився в силу закону, є помилковими.

Закон допускає скасування заходів забезпечення як за клопотанням учасника, так і автоматично (у певних випадках). Суд першої інстанції, діючи в межах наданих законом повноважень, належним чином оцінив обставини справи та постановив ухвалу відповідно до вимог частин 1, 4, 7 і 8 статті 158 ЦПК України. Вказане положення не містить обмежень щодо розгляду судом такого клопотання в разі повного виконання рішення, а отже, самостійно обраний відповідачем процесуальний шлях звернення до суду є правомірним і не виключає застосування загального порядку.

Твердження скаржниці про те, що клопотання було підписане неналежним суб`єктом, є безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 діяла на підставі ордера на надання правничої допомоги, що підтверджує її процесуальний статус як представника ОСОБА_2 . Умови використання кваліфікованого електронного підпису, навіть оформленого на фізичну особу, не впливають на дійсність подання, якщо повноваження підтверджені відповідним ордером, що відповідає вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та статті 62 ЦПК України. Відсутність окремої вказівки в сертифікаті ЕЦП на належність до юридичної особи не позбавляє адвоката статусу представника у справі.

З урахуванням викладеного, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: