О К Р Е М А Д У М К А
"14" квітня 2025 р. смт Теофіполь
Теофіпольським районним судом Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., присяжних Блюсюка В.М. та Корнійчука М.В. 04 квітня 2025 року (повний текст складено 14 квітня) було ухвалено рішення у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , яким визнано недієздатною ОСОБА_2 , встановлено над нею опіку та призначено заявника опікуном.
Проте, на мою думку, в ході судового розгляду на знайшли свого підтвердження підстави для призначення заявника опікуном недієздатної тітки, виходячи з наступного.
Опікун, згідно ст.ст. 63, 64 ЦК України, призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна, яким не може бути особа, яка позбавлена батьківських прав, а також якщо поведінка і інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки.
Аналогічні положення зазначені Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, МОЗ України, Мінпраці України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Відповідно до частини 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Відповідно до довідки Теофіпольської селищної ради від 21 жовтня 2024 року № 266293 а/ 02-39 ОСОБА_3 , щодо якої подана заява про визнання її недієздатною, проживає в будинку по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 , 1937 р.н., братом ОСОБА_5 , 1968 р.н., його дружиною ОСОБА_6 , 1971 р.н., та племінником ОСОБА_1 , 1991 р.н. Причому, зареєстрованим місцем проживання племінника ОСОБА_1 є житловий будинок в селі Дмитрівка.
Рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 23 січня 2025 року № 10 затверджено подання опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб при виконавчому комітеті Теофіпольської селищної ради про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 у разі визнання її судом недієздатною.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

Проте обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 обмежено виконанням формальних процедур, що на моє переконання свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.

При цьому органом опіки та піклування питання стосунків між заявником ОСОБА_1 та тіткою ОСОБА_2 було вирішено лише на підставі заяв членів сім`ї, а також не розглядалося питання, з урахуванням вимог пункту 3.2 Правил опіки та піклування, переважного права у призначенні опікуном інших близьких родичів недієздатної ОСОБА_2 , зокрема, її матері ОСОБА_4 або сина ОСОБА_5 , з якими разом проживають в одному будинку.

Заявник ніде не працює, живе лише на грошову допомогу по догляду за тіткою ОСОБА_2 , як за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, призначену після початку війни в червні 2022 року, в ході судового засідання він навіть не зміг назвати препарати, які, з його слів, приймає його хвора тітка і які він їй особисто надає. Не підтвердилися слова заявника про добровільність прийому ліків тіткою, оскільки з пояснень його батька, допитаного як свідка, встановлено, що вона відмовляється добровільно приймати ліки, їх надають лише разом з їжею або напоями.

З висновку судово-психіатричного експерта вбачається, що ОСОБА_2 знає лише, що біля неї знаходиться мама, нічого не вказавши щодо племінника.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо призначення конкретної особи опікуном особи, визнаної судом недієздатною, суд не може не враховувати наступних обставин.

Пунктом десятим частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікуни особи, визнаної судом недієздатною.

Тому, при зверненні особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, спочатку орган опіки та піклування, а за його поданням і суд, повинні з`ясувати необхідність такого призначення, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Статтею 64 ЦК України передбачені випадки, коли фізична особа не може бути опікуном або піклувальником, зокрема, якщо поведінка або інтереси такої фізичної особи суперечать інтересам фізичної особи, щодо якої не призначено опікуна або піклувальника.

За даних обставин інтереси заявника, як військовозобов`язаного, які полягають в отриманні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про що він і зазначив у судовому засіданні, в ситуації, коли разом з недієздатною тіткою проживає її матір та рідний брат, які фактично і виконують обов`язки опікуна, суперечать інтересам недієздатної ОСОБА_2 .

Про єдину мету одержання відстрочки від призову на військову службу внаслідок звернення з заявою про визнання особи недієздатною та призначення заявника ОСОБА_1 опікуном цієї особи свідчить факт звернення з такою заявою не відразу ж після досягнення ОСОБА_2 повноліття, а лише в даний час, коли їй виповнилося 52 роки, тобто жодних перешкод для забезпечення її прав без визнання недієздатною до даного часу не виникало.

Варто також зазначити, що опікунство над недієздатною особою не зводиться до лише фізичної спроможності опікуна здійснювати догляд за підопічною, на що посилався заявник, пропонуючи свою кандидатуру.

Орган опіки та піклування, визначаючи заявника для призначення опікуном недієздатній, не було проаналізовано усіх можливих кандидатів на здійснення опіки з числа близьких родичів підопічної, враховуючи усі обставини, в тому числі і зазначені мною.

Враховуючи викладене, вважаю, що у задоволенні заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 потрібно було відмовити.

Суддя Самойлович А.П.