Провадження №2/389/221/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 як опікун недієздатної ОСОБА_2 , подала 10 березня 2025 року до суду дану позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 28 листопада 2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південнного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом №602. Вказує, що її дочка (підопічна) ОСОБА_2 будучи визнаною недієздатною рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 16 лютого 2016 року, зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Однак, стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Подружжя сімейного життя не веде з квітня 2024 року, шлюбних стосунків не підтримує, а отже збереження шлюбу неможливе, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною.

Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2021 року (справа №761/16077/19) зазначив, що в СК закріплено три види недійсності шлюбу, який: (а) є недійсним в силу вказівки закону (стаття 39); (б) визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40); (в) може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41).

Добровільність шлюбу є однією з основних засад сучасного сімейного права (стаття 24 СК України). Тому порушення умов щодо добровільності шлюбу є підставою для визнання його недійсним. Згода особи є способом зовнішнього виявлення її внутрішньої волі на реєстрацію шлюбу. Згода особи не вважається вільною, зокрема, якщо в момент реєстрації шлюбу особа страждала тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними. У разі коли особа страждала тяжким психічним розладом, вона, без сумніву, не могла сповна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними. Причому шлюб визнається судом недійсним, якщо особа саме в момент реєстрації шлюбу страждала тяжким психічним розладом, тобто, коли її хворобливий психічний стан не є хронічним. Якщо ж особа була визнана недієздатною у зв`язку з тим, що вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (частина перша статті 39 ЦК України), то шлюб з такою особою є недійсним і в силу прямої вказівки закону (частина третя статті 39 СК України).

Шлюб, який є недійсним (стаття 39 СК України), не потребує звернення особи до суду з відповідним позовом, оскільки його недійсність визначається безпосередньо законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з СК (2947-14) шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. Позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 СК) (2947-14), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка до того була визнана дієздатною. У вказаному випадку за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб.

Частиною 4 ст.39 СК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи орган державної реєстрації актів цивільного стану анулює актовий запис про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у ч.1-3 цієї статті. У разі відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану анулювати запис про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у ч.1-3 ст.39 СК України, заінтересована особа вправі звернутися до суду зі скаргою на дії вказаного органу.

Судом встановлено, що на час реєстрації 28 листопада 2023 року шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 остання була визнання недієздатною в силу ч.1 ст.39 ЦК України, відповідно до рішення суду від 02 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 16 лютого 2016 року.

За вказаних обставин, виходячи з положень ст.15 ЦК України суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки недійсність шлюбу зареєстрованого з особою, яка в момент його реєстрації була недієздатною, визначається безпосередньо законом і запис про такий шлюб має бути анульований органом РАЦС за заявою заінтересованої особи.

Розгляд цієї заяви судом у межах цивільного судочинства фактично є перебиранням органом судової влади функцій, які покладені на спеціально уповноважений орган, до якого законний представник недієздатної особи (позивач) у позасудовому порядку не зверталася.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255, 256,258,260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 про її право на звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про анулювання актового запису про шлюб.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2025 року.

Суддя Г.В. Берднікова