08.04.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.
розглянувши y відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
І. Короткий зміст позовних вимог
01.11.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами:
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказано, що 08.08.2021 між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір позики №2910323, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами зі строком кредитування 30 днів до 07.09.2021.
29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал»укладений договір факторингу №29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капіталправо грошової вимоги до боржника за договором позики №2910323 від 08.08.2021.
11.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір про споживчий кредит №4353190, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику фінансовий кредит на суму 4500,00 грн зі строком кредитування на 30 днів до 10.08.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»право грошової вимоги до боржника за Договором про споживчий кредит №4353190 від 11.07.2021.
23.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір про надання споживчого кредиту №4200142, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 7500,00 грн зі строком кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал»укладено договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржника за договором про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал»та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за договором позики №2910323 від 08.08.2021, за договором про споживчий кредит №4353190 від 11.07.2021 та за договором про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021, божником за якими є ОСОБА_1 .
Позивач посилається на те, що в порушення умов укладених кредитних договорів ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого за кожним з кредитних договорів утворилась заборгованість в зазначеному розмірі.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Згідно з ухвалою судді від 25.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 7 на звороті).
Відповідач в судові засідання 21.01.2025 та 03.04.2025 не з`являлась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 107), проте поштові повідомлення повернулись на адресу суду не врученими (а.с. 111-112, 113-114).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 03.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, з урахуванням норм ст. 244 ЦПК України ухвалення та складення судового рішення до 08.04.2025.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Щодо стягнення заборгованості за Договором позики №2910323 від 08.08.2021.
Відповідно до п. 2.1 Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальникові у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути у власність таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Згідно з п. 2.5 Договороу позики розмір процентів на прострочену позику фіксований 1,01 % від суми за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Маніфою» та відповідачем відповідно до положень ст.ст. 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору 08.08.2021 відповідач отримала кредит в сумі 6000,00 грн.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання боржником грошового зобов`язання та повернення кредитних коштів, а відтак з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн.
Суд не погоджується з вимогами позивача в цій частині, оскільки їх нарахування суперечить умовам укладеного між сторонами договору та нормам матеріального права.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
За умовами Договору позики №2910323 від 08.08.2021 сторонами погоджено суму кредитних коштів - 6000,00 грн, строк користування кредитом 30 днів до 07.09.2021, за зазначений період відповідач відповідно до умов договору повинен був сплатити відсотки в розмірі 18,00 грн.
Таким чином, суд вважає, що відсотки підлягають нарахуванню і стягненню з відповідача згідно умов укладеного договору в межах строку кредитування після отримання кредитних коштів за період з 08.08.2021 по 07.09.2021, що становить 18,00 грн, що підтверджується змістом кредитного договору та змістом Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 20-25).
Суд вважає неправомірним нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування, який відповідно до умов укладеного договору становить 30 днів. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не передбачено умовами договору.
Відповідно до п. 3.6 Договору позики у випадку укладення Додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої Додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена Додатком №1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміу процентів за користування позикою (п. 2.4.3.); графік нарахувань визначається відповідною Додатковою угодою .
Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучені докази, які підтверджують, що у передбачені договором порядку та строк відбулось продовження строку кредитування шляхом укладення додаткової угоди з відповідачем згідно з умовами пункту 3.6 договору позики.
Дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування заявленої позивачем вимоги про стягнення боргу за Договором позики №2910323 від 08.08.2021, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості на суму 6018,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 18,00 грн, які нараховані відповідно до умов кредитного договору та в межах строку кредитування за період з 08.08.2021 по 07.09.2021.
Щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №4353190від 11.07.2021.
Судом встановлено, що 11.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронному вигляді з використанням інформаційно-телекомунікаційних технологійбув укладений Договір про споживчий кредит №4353190 (а.с. 31-37).
Відповідно до п. 1.1 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Згідно з пунктом 1.2 Договору сума кредиту становить 4500,00 грн, строк кредитування 30 днів з 11.07.2021 з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 10.08.2021 (пункти 1.3, 1.4 кредитного договору); комісія за надання кредиту 495,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору); проценти за користування кредитом 1687,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2 Договору).
Пунктом 2.2.2. договору передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору.
За змістом пунктів 6.1, 7.1 Договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту.
Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №4353190 від 11.07.2021, який підписаний ОСОБА_1 , є Графік платежівза договором про споживчий кредит, згідно з яким тіло кредиту становить 4500,00 грн, комісія - 495,00 грн, відсотки за користування кредитними коштами за період з 11.07.2021 по 10.08.2021 (30 днів) становлять 1687,50 грн, загальна вартість кредиту 6682,50 грн (а.с. 35 на звороті).
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан»та відповідачем відповідно до положень ст.ст. 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору 11.07.2021 відповідач отримала кредит в сумі 4500,00 грн (а.с. 47 на звороті).
На підставі досліджених доказів підтверджується, що відповідно до умов укладеного 11.07.2021 між сторонами договору відповідач отримала кредит в сумі 4500,00 грн, здійснювала платежі за договором не в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг за тілом кредиту, який становить 3645,00 грн. В матерілах справи відсутні докази повернення кредитних коштів в повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3645,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Суд не погоджується з вимогами позивача в цій частині, оскільки їх нарахування суперечить умовам укладеного між сторонами договору та нормам матеріального права.
За умовами Договору про споживчий кредит №4353190 від 11.07.2021 сторонами погоджено суму кредитних коштів - 4500,00 грн, строк користування кредитом 30 днів до 10.08.2021.
У пункті 2.3.1.1 Договору визначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) ариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Згідно з п. 2.2.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів.
На виконання вимог п. 2.3.1 Договору про споживчий кредит ОСОБА_1 сплатила комісію в розмір 495,00 грн та частково погасила заборгованість за тілом кредиту в розмірі 505,00 грн, що підтверджується змістом долученого позивачем розрахунку, а також сплачувала за пролонгацію (а.с. 48, 54, 51).
Умовами п. 2.3.1.2 договору про споживчий кредит предбачена можливість збільшення строку кредитування позичальником в односторонньому порядку на максимальний строк 60 календарних днів.
Строк кредитування з урахуванням максимального продовження становить по 08.11.2021.
Суд вважає неправомірним нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування, який відповідно до умов укладеного договору становить 30 днів та максимально можливого строку пролонгації ще 60 днів. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не передбачено умовами договору.
Щодо стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021.
Судом встановлено, що 23.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договор про надання споживчого кредиту №4200142, підписаний ОСОБА_1 електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором М291402 (а.с. 9-13).
Відповідно до п. 1.2 Договору на умовах, встановлених цим договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 Договору сума кредиту складає 7500,00 грн; строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день (фіксована); знижена процентна ставка 1,425 %.
Пунктом 2.1 Договору зазначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою відповідно до положень ст.ст. 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору 10.01.2023 відповідач отримала кредит в сумі 7500,00 грн.
Відповідач не надав суду доказів на підтвердження належного виконання грошового зобов`язання згідно з умовами укладеного кредитного договору, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7500,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Суд не погоджується з вимогами позивача в цій частині, оскільки їх нарахування суперечить умовам укладеного між сторонами договору та нормам матеріального права.
За умовами Договору про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021 сторонами погоджено суму кредитних коштів - 7500,00 грн, строк користування кредитом 30 днів, за зазначений період відповідач відповідно до умов договору повинен був сплатити відсотки в розмірі 3206,25 грн.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучені докази, які підтверджують, що у передбачені договором порядку та строк відбулась пролонгація строку кредитування шляхом укладення додаткової угоди з відповідачем згідно з умовами розділу 4 договору про надання споживчого кредиту.
Таким чином, суд вважає, що відсотки підлягають нарахуванню і стягненню з відповідача згідно з умовами укладеного договору в межах строку кредитування після отримання кредитних коштів за період з 23.05.2021 по 22.06.2021, що становить 3206,25 грн, що підтверджується змістом кредитного договору (а.с. 9-13).
Суд вважає неправомірним нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування, який відповідно до умов укладеного договору становить за договором 30 днів.
Щодо стягнення відсотків та інфляційних по ст. 625 ЦК України за Договором про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 відповідачці нарахованні 3% річних на прострочену суму невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 12,32 грн та інфляційні за лютий 2022 в сумі 120,00грн. (а.с. 49).
Перевіривши здійснені розрахунки 3% річних та інфляційних, суд визнає їх правильними, виконаними з дотриманням норм ст. 625 ЦК України, нараховані на суму боргу, який становить невиконане зобов`язання.
Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 12,32 грн та інфляційні в сумі 120,00 грн на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання.
Щодо переходу права грошової вимоги за кредитними договорами до позивача
29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал»укладений Договір факторингу №29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступає на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошових вимог до боржників згідно Реєстру боржників (а.с.66 -70).
29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»укладено Договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає на користь ТОВ «Вердикт Капітал»право грошової вимоги до боржників згідно Реєстру боржників (а.с. 71-73).
04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт капітал» був укладений Договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступає на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошових вимог до боржників згідно Реєстру боржників (а.с. 102).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал»та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників згідно Реєстру боржників (а.с.79-82).
Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за:
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №29102323 від 08.08.2021; за Договором про споживчий кредит №4353190 від 11.07.2021; за Договором про надання споживчого кредиту №4200142 від 23.05.2021.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, відповідно до п. 4.1 якого передбачено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору; заявку на надання юридичної допомоги №209 від 14.08.2024; витяг з акту №3 про надання юридичних послуг від 02.10.2024, за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 16 000,00 грн, з яких надання усної консультації з вивчення документів 2 год/2000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу 4 год/3000 грн (а.с. 97-100, 103).
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 5920,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1120,36 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»заборгованість:
- за Договором позики №2910323 від 08.08.2021, яка утворилась за період з 08.08.2021 по 07.09.2021, в сумі 6018,00 грн, з яких 6000,00 грн - тіло кредиту, 18,00 грн відсотки за користування кредитом;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 1120,36 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5920,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька