Справа № 128/4990/24
УХВАЛА

14 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Карпінської Ю.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником згідно з ордером Варцабою Сергієм Анатолійовичем, про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 128/4990/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації.

08.04.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варцаба С.А. подав до суду заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що предметом позову у даній справі є земельна ділянки з кадастровим номером :02:007:0029 площею 0,0207 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 та земельна ділянка площею 0,0128 га з кадастровим номером :02:007:0035. Після відкриття провадження у даній справі, маючи у розпорядженні як копію позовної заяви, так і ухвалу про відкриття провадження, відповідачі у справі ОСОБА_2 та Якушинецька сільська рада вчиняють ряд дій, що стосуються земельної ділянки, що є предметом спору. Так, о 16 год 09 хв 07.04.2025 на офіційному вебсайті Якушинецької сільської ради оприлюднено проєкт рішення 47 сесії 8 скликання «Про надання згоди на викуп та виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ». За змістом згаданого проєкту рішення 47 сесії 8 скликання «Про надання згоди на викуп та виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », серед іншого, розглянувши заяву гр. ОСОБА_2 щодо надання згоди на викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення, сільська рада має вирішити надати згоду гр. ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0034, загальною площею 0,0200 га несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташованої в АДРЕСА_1 , за рахунок земель комунальної власності, на яких розташований об?єкт будівництва, що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 , та включити дану земельну ділянку до переліку об?єктів, що підлягають продажу в 2025 році, а також надати дозвіл на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки. Вказанні дії відповідачів у справі свідчать про те, що ними вживаються заходи щодо відчуження спірної земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 з метою подальшої неможливості повернення розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0029, площею 0.0207 га за відповідним місцем розташування, тобто за відповідними координатними точками на дату формування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Причиною такої неможливості буде перебування земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 у приватній власності, що стане наслідком ініціювання нового позову до власника земельної ділянки з іншими позовними вимогами. Зважаючи на викладене, позивач обґрунтовано вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Тому позивач ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову у цивільній справі № 128/4990/24 шляхом заборони Якушинецькій сільській раді приймати рішення щодо надання згоди гр. ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0034, загальною площею 0,0200 га, несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташованої в АДРЕСА_1 , за рахунок земель комунальної власності, на яких розташований об?єкт будівництва, що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 , та включення даної земельної ділянки до переліку об?єктів, що підлягають продажу в 2025 році, та надання дозволу на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки, та вживати будь-яких інших дій щодо відчуження вказаної земельної ділянки з комунальної власності.

10.04.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Олійник Ю.А. подала до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, які мотивовані тим, що зі змісту заяви про забезпечення позову від 07.04.2025 убачається, що дії відповідачів у справі свідчать про те, що ними вживаються заходи щодо відчуження спірної земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 з метою подальшої неможливості повернення місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 520688900:02:007:0029 площею 0,0207 га за відповідним місцем розташування. Однак серед позовних вимог відсутня вимога щодо повернення місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0029. Відповідач ОСОБА_2 28.10.2024 уклав договір оренди землі, це право він отримав після перемоги на аукціоні земельних торгів на платформі Prozorro. Аукціон щодо права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0034 проводився майже два роки через різні обставини. Позивач ОСОБА_1 також приймав участь у аукціоні, але не особисто, а через третіх осіб, і йому були відомі всі відомості про цю земельну ділянку, але поки він не програв торги, питання щодо розташування земельної ділянки та її зовнішніх меж не ставив. І лише після укладення договору оренди між Якушинецькою сільською радою та ОСОБА_2 , він почав перешкоджати користуватися останньому земельною ділянкою шляхом пред`явлення позовної заяви, а тепер ставить перед судом вимоги щодо забезпечення позову. Такі дії позивача та його представника вважають явним зловживанням своїми процесуальними правами, оскільки ОСОБА_2 жодних порушень щодо виконання обов?язків договору оренди не допущено. Згідно з умовами договору, ОСОБА_2 сплачує щорічну орендну плату в розмірі 150300 грн, тобто значні кошти. Земельна ділянка була взята в оренду відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, однак вимоги, які ставить перед судом сторона позивача, не дадуть можливості добросовісно використовувати спірну ділянку за призначенням, тобто відповідач обов?язок щодо сплати орендної плати має виконувати, а реалізувати право користуватися землею не зможе, що призведе до значного порушення його прав. Питання, які підняті представником позивача у заяві про забезпечення позову, не можуть братися судом до уваги з огляду на таке. Як вбачається з письмових пояснень третьої особи ТОВ «Земельна правова компанія» від 02.04.2025, під час розробки земельно-технічної документації спеціалістом були виявлені технічні невідповідності фактичним обставинам. Тобто деякі земельні ділянки, зокрема і спірні, були невпорядковані між собою, тобто мали вільні залишки і не межували одна з одною, як того вимагає земельне законодавство. При виконанні інженерних вишукувань, що є обов?язковою складовою частиною при розробці технічної документації із землеустрою і дозволяє підтвердити точність виконаної геодезичної чи топографічної зйомки, зокрема, вірність визначення геодезичних координат поворотних точок меж земельної ділянки, здійснення меж земельної ділянки до геодезичних пунктів Державної геодезичної мережі України, спеціалістом ТОВ «Земельна правова компанія» було виявлено розбіжності з координатами в базі даних земельних ділянок №1 з кадастровим номером :02:007:0029 по відношенню до інших. Власник земель був про це повідомлений та погодив проведення впорядкування земельних ділянок згідно з погодженими межовими знаками сільською радою. У зв?язку із впорядкуванням території громади не може бути залишків невикористаних земельних ділянок, крім того, проведеними роботами було встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:007:0029 на місцевості відсутні будь-які межові знаки у вигляді коликів, паркану, а також об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди). Тобто внесені виправлені відомості до Державного земельного кадастру на підставі заяви від 17.11.2023 №3B-023 про координати поворотних меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0029 абсолютно не впливають на позивача, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0029, :02:007:0034, :02:007:0035 мають встановлену площу, конфігурацію, розташовані поряд одна з одною, на місцевості межових знаків не мають та лише впорядковані згідно з чинним земельним законодавством, а не накладаються одна на одну, як стверджує позивач. Крім того, всі дії ОСОБА_2 були виконані за погодженням з власником земельної ділянки в установлений законом спосіб, деякі з них ще до подачі позову до суду, що також вказує на те, що ОСОБА_2 вчиняв алгоритм дій, які направлені на реальне використання земельної ділянки. У свою чергу позивач вже 7 років не використовує земельну ділянку, сплачує мізерну суму орендної плати, від чого несе втрати територіальна громада, але при цьому позбавляє інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , правомірно користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :02:007:0034. Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач, серед іншого, повинен обґрунтувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги. Враховуючи наведе, у діях представника позивача вбачається зловживання процесуальними правами, які можуть призвести до негативних наслідків для добросовісного користувача земельною ділянкою, дії якого погоджені та здійснюються за дозволом власника землі. У спірній заяві представник позивача лише згадав про зустрічне забезпечення, пропонуючи внести на депозитний рахунок суму коштів, яка відповідатиме нормативно-грошовій оцінці земельних ділянок, щодо яких вчиняється забезпечення позову. Однак не можна забувати і про можливі збитки та упущену вигоду, що понесуть відповідачі у разі забезпечення позову. У разі задоволення заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії Якушинецькою сільською радою та ОСОБА_2 , тобто власником та добросовісним землекористувачем, громадою буде недоотримано наповнення бюджету у вигляді сплати орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 150300 грн. Разом з тим, щодо ОСОБА_2 будуть застосовані незаконні вимоги під час його законного використання землі відповідно до цільового призначення земельної ділянки. У зв`язку з неможливістю користуватися землею, а відповідно і здійснювати на ній господарську діяльність, відповідач може понести втрати очікуваного приросту в майні, тому що за звичайних обставин він мав би реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу, якщо його право не буде порушено. Враховуючи вищенаведене, а також те, що поважність та обґрунтованість підстав для забезпечення позову, наведених у заяві від 07.04.2025, не доведені представником позивача, у задоволенні заяви слід відмовити.

10.04.2024 представник відповідача Якушинецької сільської ради Бабій В.М. подав до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, які обґрунтовані тим, що відповідачі, реалізуючи свої повноваження щодо права власності/користування спірними земельними ділянками, діють у межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства. Накладення заборон та обмежень на власника та користувача земельних ділянок призведе до порушення їхніх прав, обмежить їх діяльність та завдасть неочікуваних значних збитків, неспівмірних із заходами забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, які пропонуються позивачем, апріорі не можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки позовні вимоги стосуються державної реєстрації земельних ділянок, а не права власності/користування, та не можуть перешкодити вчиненню реєстраційних дій щодо скасування реєстрації земельних ділянок та речових прав. Для застосування заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що відчуження спірної земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 призведе до неможливості повернення місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0029 площею 0,0207 га, за місцем розташування, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах, для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, розробленого ТОВ «ВІНЕКС». Однак заявник не обґрунтував з підтвердженням належними докази, яким чином це стане причиною, яка ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення позову, якщо в позові ним не ставиться вимога про повернення місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0029. Відповідач розцінює дії позивача щодо предмету позову та заходів забезпечення позову як зловживання процесуальними правами, адже очевидно, що заявлені позивачем вимоги та заходи забезпечення позову неспівмірні розміру шкоди, які вони можуть завдати громадським та приватним інтересам у разі їх задоволення та вжиття. Належну оцінку цьому повинен дати суд та прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо застосування заходів забезпечення позову. З огляду на вищезазначене просить суд у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з довідкою, складеною помічником судді Сінельник В.І., суддя Карпінська Ю.Ф. перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.09.2020 за № 0000682 (КП № 133/636/21), у період з 07.04.2025 до 14.04.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи № 128/4990/24, суд доходить такого висновку.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Верховний Суд у постановах від 31.07.2024 (справа № 623/2015/21), від 29.07.2024 (справа № 761/80/23), від 15.07.2024 (справа № 361/5905/23) та в інших постановах виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17.06.2024 (справа № 644/1482/22), від 01.05.2024 (справа № 638/6777/23), від 21.02.2024 (справа № 201/9686/23), від 11.08.2022 (справа № 522/1514/21) та в інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 (справа № 914/1570/20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 (справа № 381/4019/18) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.09.2020 (справа № 753/22860/17) виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову судом здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21.02.2024 (справа № 201/9686/23).

Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення в конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, здійснену кадастровим реєстратором відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Зуєвою Ольгою Станіславівною на підставі заяви від 17.11.2023 №3B-023 щодо внесення до Державного земельного кадастру виправлених відомостей про координати поворотних меж земель ділянки з кадастровим номером :02:007:0029, площею 0,02071, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034 з одночасним припиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на згадану земельну ділянку за Якушинецькою сільською радою та права оренди на згадану земельну ділянку за ОСОБА_2 ; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0035.

У даному випадку застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Якушинецькій сільській раді приймати рішення щодо надання згоди гр. ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0034, загальною площею 0,0200 га, несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, розташованої в АДРЕСА_1 , за рахунок земель комунальної власності, на яких розташований об?єкт будівництва, що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 , та включення даної земельної ділянки до переліку об?єктів, що підлягають продажу в 2025 році, та надання дозволу на виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки, та вживати будь-яких інших дій щодо відчуження вказаної земельної ділянки з комунальної власності, на думку суду, є неспівмірним заявленим позовним вимогам.

На думку суду, застосування щодо спірної земельної ділянки тих заходів забезпечення позову, про які просить позивач, буде практично частковим вирішенням позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ризиків можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту.

Ураховуючи зазначене, суд доходить висновку, що наведені позивачем обставини не свідчать про наявність реальної загрози настання обставин, які можуть унеможливити виконання майбутнього судового рішення, тобто невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Водночас суд враховує і те, що застосування таких заходів забезпечення позову може призвести до невиправданих втрат майнового характеру відповідачів, які не є співмірними із тими наслідками, які можуть виникнути у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником згідно з ордером ОСОБА_3 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ