465/2993/25
2/465/2533/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач-1: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

відповідач-2: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ярош Олена Вікторівна (місцезнаходження: м. Львів, вул. Джерельна, 33/3),

предмет позову: визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

9 квітня 2025 року (вх.№11286/25) від позивача на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, у якій просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 (одну третю) у праві власності на:

- квартиру площею 51, 3 кв.м. реєстраційний номер №16802611, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку площею 0,4364 га з кадастровим номером :01:001:0224, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., Долинський район, с. Витвиця, урочище «Город», цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- земельну ділянку площею 0,1122 га з кадастровим номером :01:001:0423, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

- домоволодіння площею 42, 1 кв.м., реєстраційний номер № 4870665, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В силу положень ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.08.2020 у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Проте, аналіз позовної заяви та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна.

Позивачем указано ціну позову у розмірі 101 976,13 грн., а на підтвердження надано суду:

Довідку №201-09425693 від 02.04.2025, відповідно до якої оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0224, , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , становить 17,77 грн.

Довідку №201-09425606 від 02.04.2025, відповідно до якої оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0423, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , становить 106,63 грн.

Водночас, на підтвердження вартості домоволодіння площею 42,1 кв.м., реєстраційний номер № 4870665, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , надано копію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори Дуткевич О.Я. за реєстровим № 1875 від 12.12.2008, із зазначенням у ньому вартості спадкового майна 28 804,00 грн.

На підтвердження вартості квартири надано копію Звіту від 01.05.2020, виконаного

ТОВ «КОНСАЛТИНГ ЕКСПЕРТ ІІ» на замовлення ОСОБА_2 , із зазначенням про його отримання із примірника позовної заяви у справі № 465/2520/20.

Відтак, позивачем станом на день подання позовної заяви підтверджено вартість лише двох об`єктів нерухомого майна земельних ділянок.

Статтею 30 ЦПК України, встановлено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, з позову вбачається, що спір стосується нерухомого майна, при цьому лише один із чотирьох об`єктів нерухомого майна знаходиться на території Франківського району міста Львова, тоді як інші три знаходиться у селі Витвиця, Долинського району, Івано-Франківської області.

Відтак, суддя не може зробити висновок про те, що вартість квартири є вищою за вартість домоволодіння, а відтак, суддя не має можливості визначити підсудність справи та відкрити провадження у справі, за відсутності відомостей щодо оцінки майна та його вартості станом на 08.04.2025, що є необхідним в даній категорії спору, оскільки позовні вимоги пред`явлено одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна.

У протилежному випадку рішення судді про підсудність справи Франківському районному суду м. Львова гуртувалося б виключно на припущенні про те, що вартість квартири є вищою, ніж сукупна вартість трьох інших об`єктів нерухомого майна.

З огляду на наведене, суддя дійшов висновку, що позивач зобов`язаний долучити до позовної заяви документи щодо вартісної оцінки двох вищезазначених об`єктів нерухомого майна станом на 08.04.2025.

Крім цього, відповідно до п. 6 розділу І Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 658 від 17 травня 2018 року (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24) електрона довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості - документ, сформований на запит фізичної або юридичної особи на підставі даних про об`єкт нерухомості, внесених до Єдиної бази даних звітів про оцінку за допомогою мережі Інтернет, та містить оціночну вартість такого об`єкта, розраховану модулем електронного визначення оціночної вартості.

Відповідно до п. 1, 2 розділу І Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 658 від 17 травня 2018 року (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12 січня 2021 року № 24) цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України. Для цілей цього Порядку об`єктом оцінки є нерухоме майно (житловий будинок, квартира або їх частини, кімнати, садовий (дачний) будинок (включаючи земельну ділянку), земельні ділянки з поліпшеннями або вільні від поліпшень (з урахуванням норм безоплатного передавання земельних ділянок громадянам, визначених статтею 121 Земельного кодексу України), об`єкти нежитлового фонду, іншого майна, що відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України належить до нерухомого майна (нерухомості)), що належить платнику податку - фізичній особі, та вартість яких підлягає визначенню відповідно до Податкового кодексу України (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою) (далі - об`єкт оцінки).

Як передбачено п. 1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку у випадках, визначених Податковим кодексом України, на запити фізичних або юридичних осіб здійснюється електронне визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, розраховане Модулем Єдиної бази.

Тож позивач не позбавлений можливості самостійно отримати інформацію від Фонду держмайна щодо оцінки нерухомого майна навіть за відсутності правовстановлюючих документів на таке майно, що ним зроблено відносно земельних ділянок, однак не зроблено відносно квартири та домоволодіння.

Отже, для правильного визначення ціни позову необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу на день подання позовної заяви до суду, тобто на 08.04.2025.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 2.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється фізичною особою в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2025 рік складає не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України покладається на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Отже, оскільки позивачем вартість квартири та домоволодіння визначена неналежним чином, то указане позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати суми судового збору та надходження до Державного бюджету України належного платежу у вигляді сплаченого судового збору.

Крім цього, суддя звертає увагу на те, що позивач, як на доказ у справі посилається на наявність рішення Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2024 у справі №465/2520/20, із констатацією факту про те, що таке набрало законної сили 17.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

У зв`язку із чим суддя пропонує позивачу надати засвідчену належним чином, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 відповідну копію судового рішення із відповідною відміткою щодо дати набрання ним законної сили.

Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175,177,185,260,293, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.