Справа № 444/571/25
Провадження № 2/444/756/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить позов задоволити, а саме, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , кошти на утримання малолітньої (неповнолітньої) дитини (аліменти), сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 13 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати такі в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зпідстав зазначених у позові.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак п. 3 прохальної частини позовної заяви та окремою заявою (а.с. 31) просить суд розглядати справу у її відсутності. Просить позовні вимоги задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, 09.04.2025 року його представник - адвокат Матлашевський В.Л. подав на адресу суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає , просить слухати справу у його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 06 вересня 2019 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що 06 вересня 2019 року було складено відповідний актовий запис № 8. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане 06 вересня 2019 року виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області (а.с. 13).

За час перебування у шлюбі із відповідачем у сторін народилося троє дітей, а саме:

- дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видане виконавчим комітетом Новокам`янської сільської ради Жовківського району Львівської області 15 січня 2020 року;

- син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 20 січня 2022 року;

- син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , яке видане Добросинсько- Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 30 серпня 2023 року.

Діти, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 як і позивач зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Жовківського) району Львівської області, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2025/002094232 від 12 лютого 2025 року, № 2025/002094525 від 12 лютого 2025 року, № 2025/002094804 від 12 лютого 2025 року відповідно.

З акта обстеження місця проживання ОСОБА_1 , який 10 лютого 2025 року складений депутатом Добросинсько-Магерівської сільської ради Марушко Віктором Романовичем в присутності сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 . Разом з нею проживають її малолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач, ОСОБА_2 , 1996 року народження, разом з позивачем та дітьми в АДРЕСА_4 , не проживає.

Так як відповідач не надавав коштів на утримання дітей, був байдужим до інтересів дітей 01 лютого 2022 року позивач зверталася в Жовківський районний суд Лвьівської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2022 року у справі № 444/218/22, провадження № 2/444/387/2022, яке набрало законної сили 19 травня 2022 року, вбачається, що суд ухвалив стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, а саме дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, а всього 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 01 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

За позивача заявою було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення аліментів, однак в подальшому за її ж заявою було повернуто виконавчий лист про стягнення аліментів. Відповідач спочатку добровільно надавав кошти на утримання дітей в розмірі сумарно 3000,00 грн. щомісячно на утримання двох дітей. Однак, в подальшому почав надавати кошти мінливо та в меншому розмірі. Після народження третьої дитини відповідач виїхав за межі території України, працевлаштувався в Республіці Чехія, став байдужим до інтересів та потреб дітей.

Судом встановлено, що дитина сторін - ОСОБА_3 хворіє.

Так, з ультразвукового протоколу обстеження органів черевної порожнини код АКМІ 55036, виданого Комунальним некомерційним підприємством «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» 29 жовтня 2023 року, вбачається, у що у дитини, ОСОБА_3 , встановлено діагноз правобічний гідронефроз. Із витягу з медичної картки № 90062 ОСОБА_3 , госпіталізованого 27 жовтня 2023 року, виписаного 31 жовтня 2023 року, виданої ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «1 ТМО м. Львова», відділення раннього дитинства, вбачається, що у дитини, ОСОБА_3 , встановлено діагноз правобічний гідронефроз. З результатів рентгенологічного обстеження № 83514 ОСОБА_3 , виданого ВП «Лікарня Святого Миколая» 27 жовтня 2023 року, вбачається, що з обстеження органів грудної клітки ОСОБА_3 встановлено, що легені без інфільтративних та вогнищевих тіней, корені структурні, синуси вільні, конфігурація серця не змінена, зміни як при бронхіті. З протоколу ультразвукового обстеження нирок ОСОБА_3 , виданого медичним центром «Лінія здоров`я» 29 листопада 2023 року, вбачається, що у ОСОБА_3 УЗ ознаки правобічного гідронефрозу 2 ступеня. З протоколу ультразвукового обстеження нирок ОСОБА_3 , виданого медичним центром «Лінія здоров`я» 03 січня 2024 року, видно, що у ОСОБА_3 УЗ ознаки правобічного гідронефрозу 2 ступеня. З результатів рентгенологічного обстеження № 1350 ОСОБА_3 , виданого ВП «Лікарня Святого Миколая» 04 січня 2024 року, видно що з обстеження органів грудної клітки - ознаки активного ммр III ст. зліва. З протоколу ультразвукового обстеження (нирки, сечовий міхур та наднирники) ОСОБА_3 , виданого медичним центром «Лінія здоров`я» 24 серпня 2023 року, видно що встановлено діагноз правобічний гідронефроз 2-3 ст., уретероцеле.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

А тому, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ізст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ Уіфаїни від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Тобто, такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати.

Як встановлено та не спростовано відповідачем, на час звернення в суд із даним позовом відповідач не має на утриманні інших осіб, в тому числі і непрацездатних, в нього немає перешкод по стану здоров`я до праці.

А тому, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, те, що син, ОСОБА_3 , який не досягнув повноліття, проживає разом з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні, обов`язок відповідача, батька дитини, утримувати сина, беручи до уваги насамперед інтереси дитини, зумовлені його розвитком, зважаючи на те, що син потребує значних коштів на утримання, а відповідач є особою молодого віку, він є працездатним, працевлаштований за межами України, а саме в Республіці Чехія, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати кошти на утримання (аліменти) їх з позивачем спільної дитини та виконувати покладені на нього законодавством обов`язки по забезпеченню зі своєї сторони синові належного рівня життя для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідачем не надано жодних документів на спростування зазначеного. Заявою поданою представником відповідача на адресу суду 09.04.2025 року позовні вимоги визнано.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

А тому виходячи із норми ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, слід стягувати аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої' дитини із дня пред`явлення позову - 14 лютого 2025 року.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

А тому, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів .

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, з відповідача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 180, 182-183, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

кошти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 14 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 09.04.2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.