Справа № 755/5181/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"08" квітня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (виконавчий комітет Лисичанської міської ради) про захист та поновлення порушених прав і законних інтересів,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва позивач ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (виконавчий комітет Лисичанської міської ради) про захист та поновлення порушених прав і законних інтересів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:

«1. Визнати дії виконавчого комітету Лисичанської міської ради щодо прийняття рішень від 07 квітня 2020 року №139 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» та №140 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною» протиправними.

2. Визнати рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради щодо прийняття рішень від 07 квітня 2020 року №139 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» та №140 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною» протизаконними.

3. Скасувати рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 07 квітня 2020 року №139 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» та №140 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною».

4. Притягнути до відповідальності ОСОБА_2 - начальника Служби у справах дітей Лисичанської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області за перешкоджання у виконанні обов`язків опікуна покладених на мене.»

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, крім іншого, має містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Як зазначається у позовній заяві діями та рішеннями відповідача порушені права і законні інтереси позивача, за поновленням яких останній звернувся до суду.

На підтвердження обставин про порушення прав та інтересів позивача, останнім до позовної заяви додано копії оскаржуваних ним рішень виконавчого комітету Лисичанської міської ради щодо прийняття рішень від 07 квітня 2020 року №139 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» та №140 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною», зі змісту яких вбачається, що рішення прийняті у зв`язку з визнанням нечинним рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12.03.2019 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (цивільна справа №415/5861/18).

Спірні у цій справі правовідносини виникли з приводу реалізації та захисту особистих немайнових прав та інтересів позивача, як діда, та онука, гарантованих Сімейним кодексом України.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини гарантується статтею 141 Сімейного кодексу України. М ати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У свою чергу, баба, дід, прабаба, пра дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. (стаття 257 Сімейного кодексу України).

За приписами статті 258 Сімейного кодексу України б аба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про захист та поновлення порушених прав і законних інтересів позивача, обов`язковим є участь у судовому засіданні батька дитини, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо малолітнього сина.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. В постанові Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Підстави та процесуальний порядок залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних щодо предмета спору, як учасників справи, регулюється положеннями статті 53 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 53 Цивільного процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Між тим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості співвідповідача або третьої особи до участі у справі позивачем залучений не був.

При цьому, слід зазначити, що залучивши до участі у справі відповідну страхову компанію позивач повинен надати оновлений позов до якого, на виконання ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Окрім того, за приписами п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

При цьому, правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Отже, предмет судового розгляду, який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим.

Так у прохальній частині позову позивач, серед іншого, просить суд ухвали рішення, яким: «Притягнути до відповідальності ОСОБА_2 - начальника Служби у справах дітей Лисичанської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області за перешкоджання у виконанні обов`язків опікуна покладених на мене.»

Однак, позивач не зазначає, до якого саме виду відповідальності суд має притягнути вказану особу, не залучає дану особу у якості третьої особи. Зазначений недолік позовної заяви позбавляє суд чітко визначити предмет позову та може створити в подальшому до затягування розгляду справи і зловживання позивача своїми процесуальними правами.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір входить до складу судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи та вирішенням, а у випадках звільнення від сплати цих осіб - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року, який набрав чинності з 1 січня 2025 року, з 1 січня 2025 року установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Отже, станом на 01.01.2025 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, дорівнює 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру: 1.визнання дій протиправними; 2.визнання рішень протизаконними; 3. скасування рішень; 4. притягнення особи до відповідальності.

При зверненні до суду, позивачем надано платіжну квитанцію №09372-3451-1295-7773 від 12.03.2025 про сплату судового збору в розмірі у розмірі 1211,20 грн, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру, що не може слугувати належним доказом сплати судового збору, та зумовлює вирішення питання про надання позивачу строку для усунення недоліків для надання доказів сплати судового збору додатково.

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір ще за три вимоги немайнового характеру у розмірі 3 633, 60 грн (1211,20 грн. х 3) та надати суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Додатково роз`яснюю, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0026005, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Окрім того, згідно з п. 9 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначає, що ним понесено судові витрати у зв`язку із розглядом справи у вигляді судового збору, суму якого позивач не зазначає.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України, надати квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175,185,260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (виконавчий комітет Лисичанської міської ради) про захист та поновлення порушених прав і законних інтересів - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Попередити про те, що в разі не усунення недоліків позовної заяви в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Коваленко