Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/2524/24

Провадження № 2/348/128/25

09 квітня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Бурдун Т.А І.

за участі секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Надвірна в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в грудні 2021 року йому зателефонував його знайомий, відповідач по справі ОСОБА_2 та попросив позичити йому гроші на власні потреби і повідомив, що в подальшому надасть відповідну розписку про отримання грошових коштів, в якій зазначить, що борг поверне в кінці січня 2022 року. При цьому, запевнив Позивача, що позичену суму грошей відповідач повернене із дивідендами.

Згодом, 03 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 надав своєму співробітнику - ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3300 доларів США, які останній поміняв та перерахував на банківську карту відповідача, яку останній надіслав ОСОБА_1 напередодні у месенджері «WhatsАрр».

На початку лютого 2022 р. позивач приїхав на відпочинок до курорту «Буковель», попередньо домовившись з відповідачем, що під час вищезгаданого відпочинку вони розрахуються між собою, а саме відповідач обіцяв повернути кошти. У подальшому, відповідач ОСОБА_2 відкладав зустріч із ОСОБА_1 на наступний день, аргументуючи це своєю зайнятістю. Згодом відповідач вийшов на зв`язок із позивачем з іншого номера телефону, а саме НОМЕР_1 та повідомив, що надалі з ним необхідно зв`язуватись через згаданий раніше номер мобільного телефону. Після цього, відповідач був на зв`язку ще тиждень, а згодом перестав брати слухавку і виходити на зв`язок, так, починаючи з 19 лютого 2022 року і до липня 2022 року ОСОБА_2 на зв`язок не виходив. Після численних телефонних дзвінків та повідомлень від позивача до відповідача, останній 01.08.2022 р. повернув ОСОБА_1 5000,00 гривень. У подальшому, ОСОБА_2 також, ще частково повертав ОСОБА_1 кошти, а саме: 28.11.2022 р. 5000,00 гривень та 09.01.2023 р. на банківський рахунок за картковими реквізитами було перераховано 20 000 грн. 04.03.2023 р. відповідач перерахував позивачу на банківську картку грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень. Отже, суму грошових коштів, яку ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 в загальному становить 40 000,00 гривень.

На даний час відповідач уникає позивача та не виходить на зв`язок із ним, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про відновлення порушеного прав на вільне володіння та розпорядження належними йому грошовими коштами в розмірі 49 182,00 гривень, які відповідач безпідставно утримує та які підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.12.2024 ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

23.01.2025 ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію з приводу належності відповідачу ОСОБА_2 банківського рахунку з банківською картою: НОМЕР_2 та про рух коштів по вказаному рахунку за 03 грудня 2021 р.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що з моменту подання позову до суду відповідач коштів не повернув, на неодноразові дзвінки та повідомлення у мессенджерах відповідач не відповідав та скидував виклики, також просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві, які згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення отримав особисто під підпис, також про дату та час повідомлявся телефонограмою, крім того, особисто отримав повістку під розписку, однак про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.

24 березня 2025 року у судовому засіданні постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи, яка занесена до протоколу судового засідання.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_3 пояснив, що на початку грудня 2021 року ОСОБА_1 , який є його колегою, дав йому 3 300 доларів, щоб він обміняв їх на гривні та направив на карту відповідача. Номер карти ОСОБА_2 йому повідомив ОСОБА_1 . Він обміняв валюту, через платіжний термінал перераховано було майже 90 000 грн., декілька платежами, які пройшли всі в один день, з різницею в декілька хвилин. Йому відомо, що позивач позичав гроші ОСОБА_2 , в подальшому останній гроші ОСОБА_1 не повернув. ОСОБА_1 просив його подзвонити відповідачу зі свого телефону, оскільки на дзвінки ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не відповідав.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.12.2021 позивач ОСОБА_1 надав своєму співробітнику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3300 доларів США, які останній обміняв на національну валюту та перерахував на банківську карту відповідача ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 89 182,00 грн, що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів: квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:25:12, іd транзакції 2437F06В6АF0-А61А-Е89Е-7082-С601ЕС6F38СО на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:27:50, іd транзакції 272442D6DЕ2С-468F-34ВF-В62С-АІ08ЕF89D350 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:29:50, id транзакції 2927461ВААD2-С43Е-080А-7507-6F04DВ7ВD98В на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:31:49, id транзакції 31071А63F3С5-327А-Е3Е9-С500-8D7А52В9317С на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.21.2021, переказ було здійснено о 17:33:38, id транзакції 92-А05А-0F11-71СD-5D921ЕD2АСАА на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:36:01, id транзакції 4F-ВЕ79-22ЕС-96FА-F4DD9F256DЕ3 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:37:45, id транзакції 37059А98668D-48Е0-DЕ4С-8198-10F5Е21С7В40 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:39:32, id транзакції 385241А3АDС7-F8ЕЕ-988Е-6С5А-6В3466Е51322 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:42:17, id транзакції 410933В6ЕЕ88-4F6Е-0075-В02А-75ВС9501ВВЕ5 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:44:29, id транзакції 434411908F01-А269-82D3-В8F9-71С3СС93ВА33 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:46:07, id транзакції 452936D193С6-5Е7В-АЕЕ3-Е064-АА2ЕF55Е10А1 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:47:46, id транзакції 47045DD86695-2СЕ6-9F12-4367-420Е8С76245С на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:50:07, id транзакції 49258614АС4Е-84ВЕ-Е0DА-968D-5АС18F701874 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:52:03, id транзакції 20211203І75120Е04Е797D-DЕС1-8В05-ЕСВ5-0F4DС3079АС1 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:53:42, id транзакції 5305АDСАD25С-90В3-5692-4D96-0886FЕDВ72АВ на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:55:28, id транзакції 5441411СА5F5-35DD-2В15-0815-7АЕ363721СD4 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о 17:58:25, id транзакції 57492DF81572-ЕD20-2В93-6Е32-6F746АА20Е87 на суму 4966,00 гривень; квитанція від 03.12.2021, переказ було здійснено о Г8:06:32, id транзакції 04382В4134С0-898А-5В43-7922-А5F923АFDDВ7 на суму 4760,00 гривень (а.с.54-71).

Згідно наданої АТ КБ "Приватбанк" інформації від 03.02.2025 № 20.1.0.0.0/7-250123/36851БТ вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с.143), та згідно виписки про рух коштів 03.12.2021 на вищезазначений номер карти 03.12.2021 були переказані грошові кошти на загальну суму 89182,00 грн., шляхом поповнення готівкою в терміналі за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.144).

Позивач стверджує, що дані кошти були перераховані відповідачу в результаті усної домовленості щодо надання позики до січня 2022 року, однак письмового договору позики між сторонами укладено не було.

Після численних телефонних дзвінків та повідомлень від позивача до відповідача (а.с.23-53), останній повернув позивачу ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 40 000,00 гривень.

Вимога позивача до відповідача повернути залишок належних йому перерахованих грошових коштів в розмірі 49 182,00 грн. не виконана до теперішнього часу.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правової природи передачі грошових коштів, та неповернення таких коштів відповідачем у позасудовому порядку.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми цивільного кодексу України, цивільно-процесуального кодексу України, та практика ВС.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Така правова позиція висловлена в постанові КЦС Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №623/363/20.

Позивачем доведено, що він перерахував грощові кошти в сумі 89 182,00 гривень на рахунок відповідача. Відповідач частково повернув позивачу кошти на загальну суму 40000,00 грн.

Проте, матеріали справи не містять доказів щодо повернення залишку перерахованих коштів, а саме 49 182,00 грн. позивачу, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

За таких обставин, оцінивши докази, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки між сторонами будь-яких договорів не укладалось та відповідачем не були спростовані належними і достатніми доказами у справі доводи, викладені в позовній заяві, зокрема щодо підстав отримання грошових коштів в сумі 49 182,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 211 грн. 20 коп., сплаченого судового збору згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН 26 від 14.10.2024 року.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.12,76, 95, 141, 263- 265, 273, 280-283, 354- 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , безпідставно набуті кошти в сумі 49182 (сорок дев`ять тисяч сто вісімдесят дві) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,200 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 14.04.2025.

Суддя Т.А.Бурдун