ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/924/23
Провадження №2/477/267/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань Клюсевич-Шараповою Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши у м. Миколаєві в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також на трактор колісний марки МТЗ-80 номер НОМЕР_1 , та причіп марки 2ПТС-4 номер НОМЕР_2 .

Вказала, що на дане майно претендує як спадкоємиця четвертої черги спадкування, так як проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до його смерті, тому просила також встановити і такий юридичний факт.

Проте нотаріальному оформленню майна заважає не тільки відсутність підтвердження відношення до спадкоємців за законом а і відсутність оригіналів правовстановлючих документів на майно, які були втрачені.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі і задовольнити позов.

Представник відповідача заяв не подав.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на час смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_2 ).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також на трактор колісний марки МТЗ-80 номер НОМЕР_1 , та причіп марки 2ПТС-4 номер НОМЕР_2 .

Земельна ділянка належала померлому відповідно до державного акту серії МК № 001368, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2004 року.

Трактор колісний марки МТЗ-80, 1986 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належав ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 14 листопада 2007 року Жовтневою РІ ДТН Миколаївської області.

Причіп марки 2ПТС-4, 1986 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належав йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 13 червня 2005 року Жовтневою РІ ДТН Миколаївської області.

Норми ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповіту ОСОБА_2 судом не встановлено, тому спадкування повинно здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які виписані у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців першої-третьої черг спадкування судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивачка, звернувшись до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 отримала письмове роз`яснення від 09 серпня 2023 року про неможливість її нотаріального оформлення, оскільки не представила всіх належним чином оформлених документів для спадкування, зокрема й щодо підтвердження відношення до кола спадкоємців за законом, визначених ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, нотаріус перевіряє коло спадкоємців, факт прийняття спадщини, наявність документів на майно, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

З положень ст. 316 ЦПК України вбачається, що у разі справи про окреме провадження повинні розглядатися спільно в одному провадженні разом з позовними вимогами. Які стосуються визнання права власності на майно. Тобто позивачкою правомірно заявлено до суду прохання встановити факт родинних відносин разом з вимогою визнати за нею право власності на спадкове майно.

В ч. 1 ст. 315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає факти, що мають юридичне значення, однак цей перелік не є вичерпним, бо частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею однією сім`єю має наслідком виникнення майнових прав на спадщину, тому можливо вирішення в порядку зазначених положень закону.

Відповідно до наданих позивачкою доказів, зокрема й довідки Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 07 квітня 2023 року на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , позивачка постійно проживала з ним і була зареєстрована з 1980 року по АДРЕСА_1 . Крім того, сам будинок за цією адресою належить позивачці на праві власності.

Тому суд вважає доведеним факт прийняття нею спадщини та підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

На підтвердження права власності спадкодавця на спадщину є копії документів.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка та транспортні засоби за життя належали ОСОБА_2 і після його смерті входять до складу спадщини, а тому в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі, як спадкоємиці за законом четвертої черги спадкування, так як було підтверджено факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до його смерті.

Беручи до уваги, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 215 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, за яким ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 більше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне майно:

- земельну ділянку, площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка належала померлому відповідно до державного акту серії МК № 001368, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2004 року;

- трактор колісний марки МТЗ-80, 1986 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 14 листопада 2007 року Жовтневою РІ ДТН Миколаївської області;

- причіп марки 2ПТС-4, 1986 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 13 червня 2005 року Жовтневою РІ ДТН Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко