ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/791/24Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 22-ц/817/312/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

за участі секретаря судового засідання Дідух М.Є.,

представника позивача адвоката Фільварочної О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тернополі цивільну справу №606/1035/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року, ухвалене суддею Сіянко В.М., повний текст якого складено 20 грудня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

В обґрунтування позову вказано, що на підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18.10.2013 у справі №604/1562/13-ц з позивача на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.10.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що 27.02.2022 він був призваний по мобілізації на військову службу в ЗСУ та 14.05.2022 отримав мінно-вибухову травму тяжкого ступеня важкості, внаслідок чого проходив лікування та реабілітацію, а тому має незадовільний стан здоров`я.

Крім того зазначає, що 21.06.2022 він одружився з ОСОБА_6 та у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_7 . Дружина на даний час перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, дружина позивача має двох дітей від попереднього шлюбу, яких він також утримує.

Таким чином, оскільки погіршився стан здоров`я позивача, змінився його сімейний стан, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, дружина та пасинок, який продовжує навчання, а тому, на думку позивача, розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню в порядку ст.192 СК України.

Також зазначає, що відповідачка теж зобов`язана та має змогу утримувати їхнього сина.

Враховуючи викладене, позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18.10.2013 у справі №604/1562/13-ц, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та стягувати в подальшому в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду.

10.07.2024 до місцевого суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що майновий стан ОСОБА_3 значно змінився в сторону збільшення доходів, натомість матеріальний стан позивачки за зустрічним позовом погіршився в порівнянні з матеріальним станом у 2013, коли було ухвалено рішення суду про стягнення аліментів.

Крім того, позивач за зустрічним позовом не визнає первісний позов. Зі сторони первісного позивача мало місце систематичне невиконання рішення суду від 18.10.2013 про стягнення аліментів, заборгованість досягала 56110.71 грн. ОСОБА_3 будучи власником земельних ділянок отримує додаткові доходи у вигляді річної орендної плати (договори оренди укладено після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів). Сам по собі факт створення нової родини і народження дитини у платника аліментів, на думку позивачки за зустрічним позовом, не є обов`язковою підставою для зменшення розміру аліментів на сина ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на її користь відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18.10.2013 у справі №604/1562/13-ц, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та стягувати в подальшому в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.07.2024.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12.12.2024 в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Фільварочна О.Б. просить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12.12.2024 в частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Також просить долучити до матеріалів справи копію довідки Західноукраїнського національного університету №169 від 12.09.2024 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 20.01.2025, визнавши їх відсутність у позивача поважною причиною пропуску процесуального строку на їх подання.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, однак не надав належної оцінки доказам, у зв`язку з чим ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог.

Вважає неправильними висновки суду про те, що визначений судом розмір аліментів не підлягає зменшенню у зв`язку із збільшенням розміру доходів позивача з 2013 року, його спроможністю їх сплачувати та подальшим проходженням ним служби.

Вказує, що такі переконання суду мотивовані розміром грошового забезпечення, проте нівелюють права інших осіб, які перебувають на утриманні та потреби самого позивача, які зросли у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Зазначає, що можливість звільнення зі служби не залежить від волі позивача, а подальше її проходження не свідчить про відновлення його здоров`я, відсутність потреб у подальшому лікуванні і реабілітації, та відповідно відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

Вважає, що частка аліментів на користь ОСОБА_8 не повинна перевищувати 1/6 доходів позивача (без урахування погіршення стану здоров`я позивача). При цьому, в грошовому еквіваленті вона (1/6) є більшою, ніж мінімально гарантований та мінімально рекомендований розмір аліментів. Доказів її недостатності для забезпечення права дитини на необхідний та достатній рівень життя в ході розгляду справи не здобуто. Водночас, обов`язковість норми ст.180 СК України поширюється як на батька, так і на мати, тому грошове забезпечення ОСОБА_8 включає як кошти, стягнуті із батька, так і надані матір`ю, а розмір її доходів відповідно до ст.182 СК України не належать до обставин, які підлягають урахуванню при визначенні розміру аліментів, стягуваних із батька.

Також вважає помилковими висновки суду про недоведеність перебування на утриманні позивача пасинка - ОСОБА_9 , мати якого (дружина позивача) у зв`язку із народженням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, доходів не отримує, що встановлено в ході судового розгляду. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Західноукраїнському національному університеті за договором на платній основі. У зв`язку з навчанням ніде не працює, аліментів не отримує. Єдиним та основним джерелом його доходів, а також витрат на оплату навчання, є утримання, яке надає вітчим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 та залишити оскаржуване рішення суду без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Зокрема зазначає, що згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3 , майновий стан останнього значно змінився в сторону збільшення доходів, оскільки за період 2013-2015 років щомісячні доходи ОСОБА_3 становили біля 2000 грн, за 2016-2017 роки - біля 5000 грн, тоді як за 18 місяців 2022-2023 років його середньомісячні доходи становили понад 60000 грн, що в 10 разів більше за доходи, які він отримував з 2013 року.

Крім цього, вказує, що ОСОБА_3 , будучи власником двох земельних ділянок, отримує додаткові доходи у вигляді річної орендної плати.

Також вважає, що сам по собі факт створення нової родини і народження нової дитини у платника аліментів не є обов`язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу.

Крім того, просить відмовити у долученні до матеріалів справи поданих разом з апеляційною скаргою доказів, зокрема копії довідки Західноукраїнського національного університету №169 від 12.09.2024 про навчання ОСОБА_9 та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 20.01.2025, оскільки такі докази безпідставно не були подані до суду першої інстанції, враховуючи, що вони були отримані позивачем ще до ухвалення оскаржуваного рішення у справі.

В судовому засіданні представник апелянта просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Інші сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторони.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 не відповідає.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18.02.2014 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18.10.2013, справа №604/1526/13-ц, з ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.10.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом позивач за первісним позовом ОСОБА_3 посилався як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів погіршення стану його здоров`я, зміну його сімейного стану, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружини та пасинка, який продовжує навчання.

Згідно з довідкою про доходи, виданій ОСОБА_3 25.01.2024 №52/224/1 військовою частиною НОМЕР_1 , за період липень 2022 року грудень 2023 року його дохід склав 1088960.30 грн, із них сплачені аліменти 255592.04 грн.

Згідно з випискою №2200 від 19.10.2022, ОСОБА_3 14.05.2022 під час бойових дій отримав мінно-вибухову травму, пройшов курс лікування, направлений на ВЛК м.Тернопіль.

20.09.2022 проведено медичний огляд ВЛК КНП «ТОКЛ» ТОР, яким встановлено, що травма пов`язана з проходженням військової служби, травма тяжкого ступеня важкості (довідка №754/6 від 20.09.2022).

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1065 В в/ч НОМЕР_2 від 23.05.2023 ОСОБА_3 пройшов курс лікування, діагноз: післятравматична контрактура лівого колінного суглобу.

21.06.2022 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (актовий запис №62 від 21.06.2022).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_11 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Актом обстеження факту проживання від 22.01.2024 встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області боржника ОСОБА_3 у ВП №40492993, станом на 09.08.2024 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, існує переплата в розмірі 13592.11 грн.

Адвокатом Дембіцьким О.В. долучено відповідь на адвокатський запит, згідно з якою солдат ОСОБА_3 проходить військову службу; у період з 01.08.2024 по 08.08.2024 та з 18.08.2024 по 30.09.2024 виконував бойові (спеціальні) завдання, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з довідкою №1740 від 23.09.2024, виданою відділом соціального забезпечення №5 УСЗН Тернопільської РДА Фармагей Оксани Юріївни, про те, що вона перебуває на обліку як одержувач щомісячної державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.05.2024 по 30.04.2027, та допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях з 01.06.2024 по 30.09.2024, жодних інших видів допомог не одержує.

Позивачкою за зустрічним позовом надано суду наступні докази:

Згідно з довідкою про доходи №14/04-1/704 від 05.07.2024 та №976 від 05.07.2024, виданими ОСОБА_4 Підволочиським управлінням Тернопільської філії Тернопільського обласного центру зайнятості, за період з 17.07.2023 по 30.06.2024 її дохід склав 0.00 грн; з 01.12.2023 до 31.07.2024 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям усього у розмірі 20408.16 грн.

Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів ВДВС Підволочиського РУЮ, Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області, у боржника ОСОБА_3 , станом на 06.11.2015 існувала заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 18278.59 грн; станом на 05.12.2017 заборгованість в розмірі 42768.37 грн; станом на червень 2024 року 5610.71 грн.

Позивачкою за зустрічним позовом також надано докази про стан здоров`я дитини, а саме: ОСОБА_13 перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом перелом латеральної кісточки (основний), а також докази про проходження ОСОБА_14 навчання у Західноукраїнському національному університеті на 1 курсі денної форми навчання, умови навчання контракт, початок навчання 01.09.2024, завершення 30.06.2028, вартість навчання 36000 грн за один навчальний рік.

На виконання ухвали суду про витребування доказів ГУ ДПС у Тернопільській області надало відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів ОСОБА_3 за період з 2013 по ІІ квартал 2024 включно.

Відмовляючи позивачу ОСОБА_3 в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що майновий стан позивача ОСОБА_3 з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів значно покращився, а стан його здоров`я дозволяє й надалі проходити військову службу, у зв`язку з чим вважав, що позивач за первісним позовом спроможний виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України та роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.

З аналізу ст.ст.181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст.192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У постанові Верховного суду від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22 зазначено, що ст.192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Тобто народження у заявника у іншому шлюбі дитини відповідно до положень ст.192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22.

Приписами ст.ст.12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів виходить з того, що після ухвалення судового рішення про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання сина позивач одружився і у нього народилася інша дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина позивача не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14.12.2022 у справі №727/1599/22 зазначив, що оскільки у другому шлюбі в позивача народилася донька, зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що народження другої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.

Крім того, матеріалами справи також підтверджено, що позивач, перебуваючи на службі в ЗСУ під час бойових дій 14.05.2022 отримав мінно-вибухову травму лівого колінного суглобу і був направлений на лікування в КНП «Тернопільська Клінічна лікарня» та пізніше на реабілітацію до КНП «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації» ім.В.І.Вершигори Тернопільської обласної ради з діагнозом: «Мінно-вибухова травма 14.05.22. Посттравматичний гонартроз лівого колінного суглобу. Згинально-розгинальна контрактура ЛКС. Парціальний розрив медіальної колатеральної зв`язки. ІХС. Кардіосклероз. СН І ст.ГХ ІІ ст. з вестибулярними розладами, ХР. Люмбоішалгія», травма тяжкого ступеня важкості, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого від 19.10.2022 за №2200 і від 23.05.2023 за №1065 та довідкою ВЛК від 20.09.2022 за №754/6.

Внаслідок погіршення стану здоров`я, викликаного мінно-вибуховою травмою позивача було переведено для проходження служби до військової частини в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), де він отримує грошове забезпечення.

Таким чином, надані позивачем медичні документи підтверджують погіршення його стану здоров`я. Оскільки рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина не містить даних щодо незадовільного стану здоров`я позивача або наявності у нього певних медичних діагнозів, апеляційний суд вважає доведеними твердження позивача про погіршення стану його здоров`я з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, що також встановлено судом першої інстанції, а тому колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що оскільки позивач надалі може проходити військову службу, тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

У цій справі апеляційний суд вважає встановленим наявність підстав для зміни розміру аліментів через зміну сімейного стану позивача, стану його здоров`я, що зумовило зміну матеріального стану.

Доводи відповідачки про те, що з 2013 року, часу присудження позивачу аліментів, останній в певні періоди мав заборгованість по їх сплаті, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують жодних доводів позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів.

Аліменти на утримання неповнолітнього сина утримаються бухгалтерією військової частини, де проходить службу позивач, щомісячно із грошового утримання в розмірі, визначеному рішенням суду, що підтверджується довідкою про доходи, виданою бухгалтерією в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2024 за №52/224/ (копія довідки про доходи додається).

Більше того, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Збаразького відділу державної виконавчої служби від 16.09.2024 (а.с.116) вбачається, що станом на серпень 2024 року у позивача відсутня будь-яка заборгованість, і такої не було протягом календарного року, що передував вказаній даті.

Колегія суддів не погоджується з доводами сторони відповідачки про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів та вважає твердження позивача щодо зміни сімейного та майнового стану, стану здоров`я з часу визначення судом розміру аліментів на утримання сина такими, що узгоджуються з встановленими в ході судового розгляду обставинами справи, які підтверджено відповідними доказами.

При цьому відповідачка ОСОБА_4 , стверджуючи про можливість позивача сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не надала інформації щодо своєї фінансової участі в утриманні сина та аліментних надходжень, як її складової, яка б дозволила зробити висновок про рівність або нерівність матеріальної участі обох батьків в утриманні сина.

Розвиток дитини має забезпечуватись не лише за рахунок аліментних платежів, а і за рахунок доходів іншого з батьків. Відповідачкою не надано доказів на підтвердження того, що у разі задоволення позову та зменшення розміру аліментів до 1/8 частини всіх видів доходу позивача, про що останній просив у позовних вимогах, отримана сума не забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина сторін.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про необхідність матеріально забезпечувати і двох дітей від попереднього шлюбу його дружини, оскільки такий обов`язок покладається, в тому числі, на їх батька.

Ураховуючи наведені вище обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що в ході судового розгляду знайшли підтвердження доводи позову про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Суд констатує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідачка не позбавлена можливості звернутись з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в бік їх збільшення у разі зміни обставин, що враховуються судом при вирішенні цього спору, або за наявності підстав, передбачених положеннями ст.192 СК України.

Отже, дослідивши обставини справи в сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Що стосується клопотання апелянта про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме: копії довідки №169 від 12.09.2024 про навчання ОСОБА_9 (пасинка) на денній формі в Західноукраїнському національному університеті та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 20.01.2025 про відсутність у нього доходів за 1-3 квартали 2024 року, то воно до задоволення не підлягає, оскільки були подані без дотримання норм ч.3 ст. 367 ЦПК України, згідно з якої докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом з тим, в апеляційній скарзі позивача відсутні будь-які обґрунтування щодо неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2013 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий

Судді