П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Київ

Справа 757/15954/14-ц

Провадження№22-ц/824/3819/2025

Резолютивна частина постанови оголошена 09 квітня 2025 року

Повний текст постанови складено 10 квітня 2025 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О.І.

секретаря Ольшевського П.М.

сторони:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг»

заінтересована особа: ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Головко Ю.Г. 10 вересня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ТОВ «Райффайзен Лізинг» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій просив поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа виданого Печерським районним судом м. Києва у справі №757/15954/14-ц.

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року у справі № 757/15954/14-ц, яке набрало законної сили 22 травня 2015 року, постановлено: стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» 1 060 009 грн. 38 коп. та по 1 239 грн. 00 коп. з кожного, у відшкодування судових витрат.

Надалі, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року задоволено заяву ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» про видачу дублікату виконавчого документу для примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

У вказаній ухвалі судом встановлено, що 12.06.2015 ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом. Також встановлено, що оригінал виконавчого листа було втрачено, а саме, як вбачається з листа УДПП «Укрпошта» від 29.03.2016 про фактичне знищення поштового відправлення у зв`язку з закінченням строку зберігання, а також відповіді відділу державної виконавчої служби про те, що такий виконавчий лист на виконанні у відділі не перебуває.

Тобто, ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_1 пред`явлено на виконання до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у межах строку на його пред`явлення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2015 року).

Дублікат виконавчого листа судом було видано тільки 26.09.2023 та отримано представником ТОВ «Райффайзен Лізинг» 12.10.2023 після повернення у вересні 2023 року матеріалів даної справи до Печерського районного суду міста Києва з Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду після перегляду в касаційному порядку постанови Київського апеляційного суду від 03.08.2022, оскільки з листопада 2017 року по вересень 2023 року матеріали даної справи № 757/15954/14-ц перебували в суддів Печерського районного суду м. Києва по розгляду заяв про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2015.

Наразі, ТОВ «Райффайзен Лізинг» подати дублікат виконавчого листа до виконання не має змоги, так як виконавчий документ видано після закінчення строку на його пред`явлення до примусового виконання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року взадоволенні заяви представника ТОВ «Райффайзен Лізинг про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі №757/15954/14-ц - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ТОВ «Райффайзен Лізинг» адвокат Хуторянець О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суд першої інстанції в цій частині, та ухвалити нове судове рішення про задоволенні заяви.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції порушено положення ч. 4 ст. 82 та ч. 2 ст. 214 ЦПК України внаслідок необґрунтованої відмови у дослідженні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року, якою уже підтверджено, що оригінал виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2015р. ТОВ «Райффайзен Лізинг» пред`являвся до примусового виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у межах строків для пред`явлення.

Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано відмовився досліджувати той факт, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року, яка набрала законної сили, постановлено, що дублікат виконавчого листа може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої ухвали просить апеляцій скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник ТОВ «Райфайзен Лізинг» адвокат Хуторянець О.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Павлов О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, щостягувачем не надано належних та допустимих доказів, достатніх для висновку про те, що причини пропуску ним строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними та, відповідно, судом це належним чином не перевірено та не встановлено, а безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням правової визначеності, необхідно дійти висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Згідно із статтею 3 цього Кодексу Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами першою та другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на дату винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повертається стягувачу у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Проаналізувавши зазначені норми закону можна дійти висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2015 у справі № 757/15954/14-ц, яке набрало законної сили 22.05.2015 постановлено: стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» 1 060 009 грн. 38 коп. та по 1 239 грн. 00 коп. з кожного, у відшкодування судових витрат.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.11.2017 задоволено заяву ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» про видачу дублікату виконавчого документу для примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

У вказаній ухвалі судом встановлено, що 12.06.2015 ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом. Оригінал виконавчого листа було втрачено, а саме, як вбачається з листа УДПП «Укрпошта» від 29.03.2016 про фактичне знищення поштового відправлення у зв`язку із закінченням строку зберігання, а також відповіді відділу державної виконавчої служби про те, що такий виконавчий лист на виконанні у відділі не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2015, що набрало законної сили 22.05.2015 сплив 22 травня 2018 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаного рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2015 стягувачу 03.06.2015 було видано виконавчий лист.

У квітні 2016 року заявник подав до суду заяву про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку із його втратою, і ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2017 цю заяву було задоволено.

Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання ТОВ «Райффайзен Лізинг» звернулось до суду у квітні 2024 року при цьому, належних та допустимих доказів, достатніх для висновку про те, що причина пропуску заявником строку є поважною, а саме, що відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк, а саме у період часу з 22.05.2015 по 22.05.2018, заявником суду надано не було.

Відтак суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги аргумент заявника, що представники ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» шість разів звертались як особисто так із заявами до канцелярії Печерського районного суду м. Києва з метою отримання дублікату виконавчого документу на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2017 в період з 2020 по 2023 рік.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» об`єктивних та непереборних обставин причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відсутні підстави для поновлення пропущеного стягувачем строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень Суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2023 ТОВ «Райффайзен Лізинг» вже зверталося до суду з аналогічною заявою, яка ухвалою Печерського районного суду м. Києва 23 листопада 2023 року була задоволено. Поновлено ТОВ «Райффайзен Лізинг» пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року по цивільній справі № 757/15954/14-ц про стягнення з ОСОБА_7 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» 1 060 009 гривень 38 копійок та 1239 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

Проте, постановою Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року- скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ«Райффайзен Лізинг» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 757/15954/14-ц відмовлено.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 268, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг» - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року - залишити без змін. .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна