КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/8648/16-ц Головуючий у І інстанції Комаревцева Л.В.
Провадження №22-ц/824/4745/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант», товариства з обмеженою відповідальністю «Аадамант-Телеком» про визнання дій по вилученню сайтів та домену протиправними, зобов`язання повернути сайти та домен, відшкодування матеріальних та моральних збитків та упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «АДАМАНТ» про визнання договору надання послуг дійсним.

Позивач посилався на те, що 28 вересня 2005 року між ним та відповідачем укладено договір № 122/2005 про надання послуг Веб-хостинга з відділенням дискового простору 51 Мбайт з використанням помегабайтної системи підрахунку трафіка та послуги Електронної пошти з наданням дискового простору 1024 Мбайт.

Згідно п. 8.1 Договору його дія подовжується за взаємною згодою сторін, що і відбувалося протягом 11 років.

У 2011 році в рамках вже існуючого договору № 122/2005, позивач додатково замовив послуги хостингу та делегування домену для другого свого сайту www.superclinica.com.ua.

13 вересня 2013 року позивач написав заяву на ім`я директора ТОВ «АДАМАНТ» Лагодич Н.В. , повідомивши про намір передати свої права на домени moyray.com та superclinica.com.ua новому власнику ОСОБА_3 , попросивши надіслати нові договори. Разом з тим, відповідачем не було надіслано позивачу нових договорів, втім рахунки почали приходити на ОСОБА_3

19 листопада 2015 року позивачу стало відомо про те, що вказані два сайти перестали працювати.

З урахуванням змін та доповнень позивач просив: визнати дійсним договір № 122/2005, визнати незаконним факт відсторонення позивача від керування і володіння веб-сайтами moyray.com та www.superclinica.com.ua та доменом в зоні com.ua ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком», зобов`язати ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» повернути у приватну власність позивачу веб-сайти moyray.com та www.superclinica.com.ua, зобов`язати ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» повернути у приватну власність позивачу домен в зоні com.ua до сайту www.superclinica.com.ua, стягнути з відповідачів на користь позивача: 839 990,80 грн завданого матеріального збитку, 32 618 грн - моральної шкоди, 550 000 грн упущеної вигоди внаслідок вимушеного простою ПП «Клініка доктора Василевича».

Рішенням Дарницького районного суду від 21 жовтня 2024 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею було порушено таємницю нарадчої кімнату, оскільки суддя повідомила, що з 16 жовтня 2024 по 21 жовтня 2024 року перебуватиме в нарадчій кімнаті по даній справі, однак з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що головуюча суддя в цей проміжок часу проводила судові засідання по іншим справам.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції зробив не правильний висновок про те, що Договору про надання хостингу, про реєстрацію домену moyray.com, надання 5 електронних скриньок та про надання меді-послуг між позивачем та ТОВ «Адамант» нібито не існує з 2003 року, однак як зауважує позивач це спростовується наявними в матеріалах справи квитанціями про отримання коштів від нього на користь ТОВ «Адамант» за 2003-2004 роки.

Скаржник не погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що Договір № 122/2005 від 28 вересня 2005 року втратив чинність при передачі прав на домен «superclinica.com.ua» його матері, з огляду на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Дата-Центр Адамант», а також між ОСОБА_1 та ТОВ «Адамант-Телеком» досі не існує жодного Договору про надання хостингу, делегування двох доменів та з послуг підтримки п`яти електронних скриньок.

Не погоджується з висновком суду позивач і стосовно висновку щодо переуступки прав за Договором № 122/2005 від 28 вересня 2005 року, оскільки вказаним договором право переуступки не передбачалось.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_3 не виконала вимог ТОВ «Адамант-Телеком», оскільки не завірила свій особистий підпис у нотаріуса і не надіслала його на адресу ТОВ «Адамант-Телеком» та не прибула до офісу ТОВ «Адамант-Телеком», з огляду на це ОСОБА_1 вважає, що його заява про передачу домену superclinica.com.ua не могла бути розглянутою, крім того ТОВ «Адамант-Телеком» не надіслав нові бланки договорів для їх переукладення.

ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показам свідків, які були заявлені позивачем.

Апелянт вказує, що судом не було надано жодної оцінки численним довідкам від Голови сільської ради с. Вежиця (місяця постійного проживання ОСОБА_3 ), де йшлося про безграмотність його матері, про проживання в будинку без світла та інтернету, що свідчить про те, що його мати насправді не могла користуватися електронними адресами та веб-сайтами, які потребували спеціальних знань та вмінь.

Також не було надано жодної оцінки показам 5 свідків та банківським документам вітчизняного і закордонного гатунку щодо вкрай великих матеріальних і моральних збитків та щодо отриманої шкоди його здоров`ю з вини відповідачів.

Також судом першої інстанції не враховано ті обставини, що у листах від 26 грудня 2015 року до відповідачів позивач просив керівників ТОВ «Адамант- Телеком» і ТОВ «Адамант» якнайскоріше поновити працездатність веб-сайтів www.moyray.com і www.supcrclinica.com.ua і одного домену в зоні «com.ua» або повернути їх у законну власність позивача шляхом надання доступу до серверу для скачування баз даних і папок сайтів, або ж надати йому вказані два сайти у вигляді запису на комп`ютерний диск.

Апелянт зазначає, що ані ОСОБА_3 , ані він особисто ніяких договорів-оферт з ТОВ «Адамант» і ГОВ «Адамант-Телеком» досі не укладав, а відповідно не може існувати жодних доказів протилежного.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги , представник відповідачів ТОВ «Адамант» та ТОВ «Адамант-Телеком» - адвокат Чернобай О.В. подав відзив на апеляційну скаргу. В доводах відзиву зазначає, що апелянт повідомив суду апеляційної інстанції відомості, які не відповідають дійсності, а саме стосовно дати отримання оскаржуваного рішення. Представник відповідачів зазначає, що апелянт має електронний кабінет в системі «Електронний суд» і оскаржуване рішення судом було направлене всім учасникам справи 21 жовтня 2024 року.

Адвокат Чернобай А.О. вважає вимоги скаржника безпідставними, оскільки ТОВ «АДАМАНТ» повідомив позивача листом від 29 вересня 2009 року про припинення договору № ВХ122/2005 від 28 вересня 2005 року і в подальшому послуги надавались позивачу вже від імені ТОВ «Дата-Центр Адамант», а потім «ТОВ «Адамант-Телеком» за іншими договорами.

Також представник відповідачів звертає увагу суду, що у вересні 2009 року відбулось саме припинення договору № ВХ122/2005 від 28 вересня 2005 року, а не як зазначає апелянт переуступка прав.

Крім того, представник відповідачів зазначає, що спірний сайт, яким за словами апелянта юридична особа ПП «Клініка доктора Василевича» не користувалася, не відповідає дійсності, оскільки свідки апелянта підтвердили, що вони як працівники вказаної юридичної особи працювали зі спірними сайтами за дорученням позивача, мали доступ до клієнтської бази, сплачували від імені позивача та його матері послуги, які надавали відповідачі. Також апелянт зазначав, що на цих сайтах міститься інформація, яка стосується його професійної діяльності та клієнтської бази його клініки.

Щодо завданих збитків відповідачами, то представник відповідачів, зазначає, що відсутність доказів пошкодження сайтів чи зникнення сайтів з вини відповідачів, доводить лише безпідставність позову позивача.

Вказує також, що скаржником не було надано суду доказів, підтверджуючих наявність причинно-наслідкового зв`язку між хворобами позивача і діями відповідачів.

Відзив на апеляційну скаргу поданий також представником ТОВ «АДАМАНТ» в особі генерального директора Дорошенко Т.А.

У відзиві зазначає, що твердження апелянта про те, що 16 березня 2003 року між ним та ТОВ «АДАМАНТ» був укладений письмовий Договір про реєстрацію домену та надання Веб- хостингу, як і укладення 16 березня 2003 року між ним та ТОВ «АДАМАНТ» додаткового усного договору на проведення програмних та інших робіт є хибним, оскільки жодних застережень в Договорі № ВХ122/2005 від 28 вересня 2005 року, як і в Додатку до цього Договору, щодо будь-яких відносин між сторонами Договору , які виникли до його укладення, немає.

Також позивача було повідомлено про те, що ТОВ «АДАМАНТ» проведено реструктуризацію та повідомлено, що з 15 жовтня 2009 року телематичні послуги: доменні імена, хостинги, ВПС, колокейшн, будуть надаватись абонентам новоствореною компанією ТОВ « Дата-Центр Адамант», яка входить до групи компаній ТОВ «АДАМАНТ», на умовах договору публічної оферти, розміщеному на сайті //ds/adamant/ua/.

Вказану інформацію також було ще направлено на адреси всіх абонентів в тому числі і позивача. Тобто даним листом ТОВ «АДАМАНТ» повідомляв про розірвання з 15 жовтня 2009 року всіх договірних відносин з абонентами та зазначав, що всі послуги, сплачені абонентами до 01 жовтня 2009 року на поточний рахунок ТОВ «АДАМАНТ», будуть надані їм у повному обсязі та належної якості, а починаючи з 01 жовтня 2009 року ТОВ «АДАМАНТ» припиняє приймати оплату за послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн.

Таким чином, вважає, що оскільки описані в останніх уточненнях до позовної заяви події, стосуються багаторічного періоду після припинення дії договору №ВХ122/2005 у вересні 2009 року, то, відповідно претензії позивача до відповідача ТОВ «Адамант» є безпідставними.

Вказує, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року ухвалене судом у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими у судовому засіданні.

У судовому засіданні представники відповідачів ТОВ «Адамант» та ТОВ «Адамант-Телеком» - адвокат Чернобай О.В. та адвокат Вдовиченко О.М. підтримали викладені у відзивах на апеляційну скаргу доводи, просили залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Константинов О.Г. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується їх власноруч вчиненими розписками (а.с. 88 том 14)

31.03.2025 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Константинов О.Г. направив до Київського апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника апелянта у іншому судовому засіданні по справі №756/7684/24, призначеному 03.04.2025 року о 12:00, яке відбудеться в Оболонському районному суді м. Києва.

03.04.2025 позивач ОСОБА_1 направив на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 03.04.2025 о 14 год. 00 хв. на іншу дату у зв'язку з тим, що його адвокат Константинов О.Г. приймає участь в іншому судовому засіданні в цей самий день і час, з приводу чого надасть докази у наступному судовому засіданні. Крім того, позивач зазначив, що 30.03.2025 він був двічі прооперований хірургом-стоматологом, після чого процес ускладнився кровотечою та ускладнює розмову, що також не дозволяє йому взяти участь у судовому засіданні.

Також, 03.04.2025 до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката Артеменка С.Ю. про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначено, що представник позивача - адвокат Артеменко С.Ю. був призначений Північним МЦ з надання БПД лише 03.04.2025 року.

Вирішуючи клопотання позивача та представників позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в їх задоволенні з урахуванням наступного.

Як вбачається із клопотання ОСОБА_1. про відкладення розгляду справи, до нього не було додано докази, підтверджуючи хворобу чи непрацездатність позивача, при цьому, долучений позивачем до клопотання акт виконаних робіт від 30.03.2025 на суму 4150,00 грн, виданий ТОВ «Сален», не є таким доказом та не може бути взятий судом до уваги.

Залишаючи без задоволення клопотання про відкладення судового засідання, поданого адвокатом Константиновим О.Г., колегія суддів враховує, що останній, приймаючи участь у судовому засіданні Київського апеляційного суду у даній справі 19.03.2025 року, при вирішенні питання щодо відкладення розгляду справи та узгодженні судом дати наступного судового засідання з учасниками справи, заперечень щодо призначення судового засідання на 03.04.2025 року о 14 год. 00 хв. не висловив, про можливу зайнятість в інших судових процесах суд не повідомляв.

Призначення Північним МЦ з надання безкоштовної правової допомоги 03.04.2025 року ще одного адвоката, а саме - адвоката Артеменка С.Ю., для забезпечення представництва інтересів позивача ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді, не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Матеріалами справи встановлено, що розгляд справи триває вже понад 8 років, в тому числі 4 місяці в апеляційному суді.

Апеляційним судом також враховано, що стороною позивача викладено свої письмові доводи і міркування щодо незгоди з оскаржуваним судовим рішенням у апеляційній скарзі та інших заявах, поданих до апеляційного суду. Ні в апеляційній скарзі, ні в клопотаннях про відкладення розгляду справи не зазначено жодних нових обставин, які унеможливлюють розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності сторони позивача.

Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи апеляційний суд виходить із тих обставин, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та його представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини у даній справі.

28 вересня 2005 року між позивачем (Абонент - в особі ОСОБА_1.) та відповідачем - 1 (оператор -ТОВ «Адамант» в особі Генерального директора Лагодич Н.В.) був укладений Договір № ВХ 122/2005.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що Оператор надає, а Абонент приймає і оплачує в порядку та на умовах визначених цим Договором послуги Веб-хостинга та Електронної пошти (надалі послуги) з виділенням дискового простору обраного Абонентом та з наданням додаткових послуг, які передбачені в прейскуранті цін на послуги, які розміщений на Веб-сайті Оператора http://www.inet.ua/index.php?mid=94. (Т. І а.с.12).

Крім того, 28.09.2005 Оператор та Абонент підписали Додаток № 1 до Договору № ВХ 122 від 28 вересня 2005 року.

Відповідно до п. 1 Додатку № 1 до Договору № ВХ 122/2005 від 28 вересня 2005 року укладеного між ОСОБА_1 (Абонент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адамант» (Оператор) в особі Генерального директора Лагодич Н.В. (надалі по тексту - Додаток), Оператор надає Абоненту передбачені Договором послуги Веб-хостингу з наданням дискового простору розміром 51 Мбайт з використанням помегабайтної системи підрахунку графіка та послуги Електронної пошти з наданням дискового простору 1024 Мбайт. (Т. І а.с.13)

Робота з помегабайтною системою підрахунку трафіка передбачає експорт трафіка Абонента через будь-який з зовнішніх каналів Оператора. При цьому Оператор за допомогою свого програмно-технічного комплексу веде облік кількості переданого /прийнятого Абонентом трафіка. Сторони погоджуються з тим, що програмно-технічний комплекс Оператора веде облік вірно, і його дані є правильними. Сторони домовились, що річна вартість послуги Веб-хостингу з наданням дискового простору розміром 51 Мбайт з обмеженням обсягу щомісячного трафіка (вихідного/сумарного закордонного), що передається Абонентом 1024 Мбайт, та послуги Електронної пошти з наданням дискового простору розміром 15 Мб, складає: 331,97грн. крім того 20% ПДВ - 82, 99грн., разом 414,96грн. Вказана вартість послуги визначена виходячи з розміру умовної одиниці (у.о.)- 5, 32 грн. за 1 у.о.

Перевищення вище встановленого обсягу трафіка Абонент сплачує згідно п.п. 5, 6 цього Додатку.

Відповідно до п.8 Додатку, цей Додаток набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє протягом строку дії Договору.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджував, що 16 вересня 2003 року, між ним (як фізичною особою) і ТОВ «Адамант» було укладено письмовий (паперовий) Договір: а) про реєстрацію домену www.moyray/com, б) про надання послуг веб-хостингу для сайту www.moyray/com, в) про обслуговування домену moyray.com, г) про надання послуг електронних скриньок (в тому числі ).

Крім того, позивач стверджував, що 16 вересня 2003 року, між ним (як фізичною особою) і ТОВ «Адамант було укладено додатковий усний Договір про: а) на проведення програмних робіт по технічному вдосконаленню його сайту www.moyray.com: встановлення скриптів і MSQL-бази, встановлення програмного забезпечення, отладка роботи веб-сайту, розміщення на веб-сайті додаткових рубрик, зжимання і оцифрування аналогових (у вигляді магнітних стрічок) копій телевізійних виступів позивача, встановлення на сайт оцифрованих копій телевиступів позивача перенесення сайту позивача з устарівших серверів на сервери більш новіших і потужніших версій тощо, однак, як стверджує позивач, керівник ТОВ Адамант ОСОБА_4. 16 вересня 2003 року не надав йому копії даного Договору, мотивуючи це тим, що він загубив печатку свого Товариства. Поміж цим, оплата вищевказаних послуг, на вимогу ОСОБА_4 , проводилась позивачем готівкою, через пункти прийому платежів, з наданням відповідних квитанцій, готівкою особисто ОСОБА_4 , без надання квитанцій.

Також, позивач посилався на те, що згідно п. 8.1 Договору за № 122/2005, його дія подовжується за взаємною згодою Сторін.

Саме на цій підставі, як стверджував позивач, з 28.09.2005 по 27.09.2016 він сплачував обумовлені Договором № 122/2005 послуги, у відповідності до змісту квитанцій, які вже заповненими щороку відсилалися на його електронну скриньку , уповноваженими особами ТОВ «Адамант». Зазначена електронна скринька була його упізнавальним логіном в системі проміжного керування оплаченими послугами у ТОВ «Адамант»: хостингом, обслуговуванням двох доменів, іншими електронними скриньками тощо.

При цьому, позивач посилався на те, що з 01.09.2010 по 24.11.2011, з незрозумілих позивачу причин, на його електронну скриньку почали надходити квитанції з неправомірною вимогою оплати за перелічені у Договорі № 122/2005 послуги, однак із зазначенням назв і реквізитів йому невідомих суб`єктів господарювання: ТОВ «Дата-Центр Адамант». За твердженням позивача 22.11.2011 в рамках вже існуючого Договору за № 122/2005 позивач додатково замовив ТОВ «Адамант» послуги з реєстрації домену «superclinica.com.ua» для свого другого веб-сайту www.superclinica.com.ua, а також - послугу веб-хостингу і обслуговування цього домену. Рахунки за вказані додаткові послуги позивачу виставлялись ТОВ «Адамант» (ТОВ «Дата-Центр Адамант») у формі квитанцій, які вже заповненими надсилалися на його приватну електронну скриньку . Як, зазначав позивач, 13.09.2012 з незрозумілих йому причин на його електронну скриньку почали надходити квитанції з вимогою оплати зазначених у Договорі № 122/2005 послуги, однак із зазначенням назв і реквізитів знову невідомих йому суб`єктів господарювання: ТОВ «Адамант-Телеком». Зателефонувавши з цього приводу до ТОВ «Адамант» позивач дізнався, що дане підприємство, шляхом приєднання, знову змінює суб`єкт господарювання, однак із повним збереженням обов`язків по виконанню умов Договору № 122/2005 від 28.09.2005.

При цьому позивач посилався на те, що ТОВ «Адамант» заявив позивачу, що не наділений правами на обслуговування доменів і правами на надання хостингу для юридичних осіб, оскільки не має для цього жодних правових підстав. Незважаючи на це, як то зазначає позивач, ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» не заперечували, щоб позивач і надалі оплачував їх послуги згідно раніше укладеного Договору за № 122/2005 від 2005 року та щоб і надалі користувався договірними послугами.

Також, позивач посилався на те, що 13.09.2013, у зв`язку із закінченням строку погашення боргових зобов`язань перед його рідною матір`ю ОСОБА_3 , у нього виникла потреба у відчуженні своїх приватних доменів ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь. Цього ж дня, позивач зателефонував за номером адміністративного зв`язку ТОВ «Адамант» і проконсультувався у директора Лагодич Н.В. , як і що в такому випадку потрібно зробити аби якнайшвидше переукласти Договір № 122/2005 від 28.09.2005 на паперовому носії на передачу прав на два домени позивача, на що позивачу були надані відповідні поради. Крім цього, 13.09.2013 на електронну скриньку надійшла від ТОВ «Адамант» електронна форма рекомендованої заяви «Передача прав на домени» та перелік порад і вимог по її правильному заповненню. Як зазначає позивач, цього ж дня вказана заява була заповнена, підписана позивачем та відправлена на електронну адресу ТОВ «Адамант» та направлена 19.09.2013 по пошті на адресу ТОВ «Адамант». Крім того дана заява була направлена поштою на адресу ТОВ «Адамант-Телеком».

Як вказував позивач, незважаючи не те, що його заяви від 13.09.2013 про передачу двох доменів ІНФОРМАЦІЯ_1 новому володільцю ( ОСОБА_3 ) не відповідали змісту головних вимог ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» оскільки не були завірені нотаріально, з незрозумілих для нього причин рахунки чомусь почали приходити на нового власника - ОСОБА_3 , яка на той час уже була померлою. При цьому позивач вважає важливим той факт, що його мати ОСОБА_3 за свого життя була практично безграмотною особою, про що свідчить довідка сільського голови від 04.10.2017, будучи абсолютно неписемною людиною, проживаючи в домі без електрики, телефону та комп`ютера, нереально щоб ОСОБА_3 могла розбиратися в сайті - технологіях і кібер-комунікаціях, не кажучи про роботу з ними.

За таких умов позивач вважав дії ТОВ «Адамант» щодо переуступки прав за договором № 122/2005 від 28.09.2005 ТОВ «Дата-Центр Адаман» і ТОВ «Адамант-Телеком», рівно як і повторної переуступки прав третьої сторони («ТОВ «Дата-Центр Адамант») за договором № 122/2005 від 28.09.2005 ТОВ «Адамант» є чисто незаконним та таким, що зухвало порушують чинні норми договору № 122/2005 від 28.09.2005.

При цьому позивач вказував на те, що 16.12.2015 та 19.02.2016 йому було надіслано два листа за № 31 та № 14 з повідомленням про начебто допущені ним порушення п. 3.2.4 Договору (передача прав третім особам). Отже, позивач вважає, що його було попереджено про порушення умов Договору, тоді як у такому Договорі взагалі відсутні п. 3.2.4., який обмежував би його права. Окрім цього, позивач вважає, що два вищевказаних веб-сайти є його приватною власністю, на балансі його приватного підприємства ніколи не перебували, відповідно - він має право на 100% ними розпоряджатися на власний розсуд. Крім того, позивач посилається на те, що 26.12.2015, у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення кореспонденції, він повідомив відповідача 1 і відповідача 2 про те, що його мати ОСОБА_3 трагічно загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 і згідно заповіту він один прийняв від померлої матері ОСОБА_3 усе її рухоме і нерухоме майно. Також, як зазначає позивач, даним листом він звертав увагу керівників ТОВ «Адамант» на те, що вони порушили п.8.4 Договору, згідно якого сторони мають право ініціювати розірвання Договору за власним бажанням, попередивши при цьому іншу сторону за 30 днів, а він досі не отримував жодного повідомлення про намір ТОВ «Адамант» здійснити дане право. 12.01.2016 позивачу стало відомо, коли остаточно перестали працювати вказані два сайти, що їх та один домен в зоні «com.ua» протиправно вилучив ТОВ «Адамант».

24.01.2016, позивач довідавшись, що у ТОВ «Адамант-Телеком» знаходиться на обслуговуванні його домен «superclinica.com.ua» і два сайти - www.moyray.com та www.superclinica.com.ua він подав на адресу останнього через поштову службу встановленого взірця заяву про передачу новому реєстратору ФОП ОСОБА_5 даного домену. Однак з незрозумілих для позивача причин, дана заява була залишена без розгляду. Відтак, позивач вважає, що керівництво ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» не мали жодного права відбирати у нього два сайти, які належать йому по праві власності, а відтак - незаконно заволоділи його майном. При цьому позивач зазначає, що навіть якби його мати і уклала письмовий договір на володіння доменом в зоні «com.ua», то він все рівно перейшов у його приватну власність через три тижні, після її смерті, так як він став єдиним спадкоємцем усього її майна. Також, позивач вважає, ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком» вступили в злочинну змову, завдячуючи якій вони заволоділи його приватним майном, завдавши йому при цьому значної матеріальної і моральної шкоди. Через незаконні дії ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адамант-Телеком», його підприємство «Клініка доктора Василевича» змушена простоювати 6.5 років. Саме тому, аби не стати банкротом позивач був вимушений щомісячно і впродовж 6.5 років надавати своєму приватному підприємству фінансову допомогу, якою констатується факт завдання йому матеріального збитку на загальну суму в 4100000,00грн. Усі ці вищеперелічені події настільки негативно вплинули на нього, що він потребує регулярного недешевого лікування. Крім того, він змушений постійно оплачувати розхідний матеріал на листування з судом, правоохоронними та податковими органами, органами державної влади, прокуратурою, відповідачами тощо. Усе це також завдало йому матеріального збитку. Крім того, він уже сплатив корпорації Гугл за розкрутку сайту www.moyray.com 830 208,12 грн. У відповідності до балансів річної звітності, він уже упустив чисту вигоду за час вимушеного простою його приватного підприємства на загальну суму у 6000000,00грн., за тимчасове впорядкування і забезпечення мінімальної працездатності веб-сайтів www.moyray.com і www.superclinica.com.ua ним сплачено 2000,00 грн., разом з тим показники домену «superclinica.com.ua» з моменту його неправомірного вилучення було втрачено з вини відповідачів, а тому виникає необхідність у стягненні компенсації за втрачений домен- 20000 доларів США (еквівалент 530000,00 грн.).

Окрім того, як зазначав позивач, він являється активним учасником програми Google Ads за ідентифікатором pab-225343, з тривалим стажем. Останнє йому приносило щомісячний прибуток в середньому 100 євро. Відповідно, з моменту коли у нього було незаконно відібрано домен в зоні superclinica.com.ua, він повністю втратив заробіток. Позивач вважає, що через незаконну діяльність відповідачів він втратив чистий прибуток на загальну суму в 234000,00 грн. Розрахунок витікає з формули: 6,5 років х12 місяців х 30грн. (по середньому банківському курсу). При цьому, позивач посилаючись на те, що відповідачі своїми незаконними діями завдали суттєвого ущербу його здоров`ю, він з метою лікування недугів та зменшення ризику отримання летального кінця, змушений був регулярно купувати ліки, сумарна вартість яких уже склала 12000 000,00грн. Також, входячи із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недотриманих благ, керуючись принципом розумності та справедливості розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 131 544,00 грн.

Перевіряючи доводи позивача, судом першої інстанції встановлено, що жодних застережень в Договорі № ВХ 122/2005 від 28.09.2005, як і в Додатку до цього Договору, щодо будь-яких відносин між сторонами Договору, які виникли до його укладення, немає.

Таким чином, доводи позивача про те, що 16.03.2003 між ним (як фізичною особою) та ТОВ «Адамант» був укладений письмовий (паперовий) Договір про реєстрацію домену та надання Веб-хостингу, як і укладення 16.03.2003 між ним та ТОВ «Адамант» додаткового усного договору на проведення програмних та інших робіт жодними доказами не підтверджено.

В тому числі матеріалами справи не підтверджується твердження позивача щодо протиправності дій ТОВ «Адамант» в частині неналежного виконання умов Договору за № 122/2005 від 28.09.2005.

Відповідно до п.3.2.1 Договору № ВХ 122/2005 від 28 вересня 2005 року Абонент має право заявляти письмово у відділ обслуговування клієнтів або на електронну адресу: претензії щодо виконання Оператором взятих на себе зобов`язань за цим Договором. (Т.І а.с. 12).

З 28.09.2005 по 15.10.2009 послуги Веб-хостингу позивачеві надавались на підставі Договору № ВХ 122/2005 від 28 вересня 2005 року ТОВ «Адамант». Весь цей час позивач листувався електронною поштою саме з ТОВ «Адамант», де і отримував інформацію щодо суті та умов вищезазначеного Договору. Кожного року позивач замовляв і оплачував послугу подовження дії даного Договору, погоджуючись з його умовами. При цьому жодних заперечень від позивача, з приводу неналежного виконання умов Договору ТОВ «Адамант», на адресу останнього не надходило.

Відповідно до п. 8.4 Договору Сторони можуть ініціювати розірвання Договору за власним бажанням, попередивши про це другу Сторону письмово (рекомендованим листом) за 30 днів до бажаної дати розірвання Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2009 року ТОВ «Адамант» була проведена реструктуризація (сегментування) телематичних послуг, у зв`язку з чим, на сайті ТОВ «Адамант» було розміщено лист-повідомлення про те, що з 15.10.2009 телематичні послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн, будуть надаватись абонентам - фізичним особам новоствореною компанією ТОВ «Дата-Центр Адамант», яка входить до групи компаній «Адамант», на умовах договору публічної оферти, розміщеному на сайті http://ds/adamant.ua. Також, лист-повідомлення з вказаним текстом від 29 вересня 2009 року за № 433/3 було направлено на адреси всіх абонентів-фізичних осіб, в тому числі і на адресу позивача. (Т.ІІ а.с. 54-57).

Даним листом-повідомленням ТОВ «Адамант» повідомляв про розірвання з 15.10.2009 всіх договірних відносин (укладених у письмовій формі) з абонентами - фізичними особами, відповідно до яких їм надавалися послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн. Як і те, що факт оплати фізичними особами вказаних телематичних послуг на поточний рахунок ТОВ «Дата-Центр Адамант» згідно зі ст.ст. 638, 642 ЦК України буде вважатися безумовним акцептом договору публічної оферти, розміщеного на сайті http://ds/adamant.ua.

Крім того, в даному листі-повідомленні ТОВ «Адамант», акцентував увагу Абонентів-фізичних осіб, всіх без виключення (в тому числі і позивача), на тому, що «Водночас ТОВ «Адамант» гарантує, що всі послуги, сплачені абонентами до 01.10.2009 на поточний рахунок ТОВ «Адамант», будуть надані їм у повному обсязі та належної якості. Починаючи з 01.10.2009 ТОВ «Адамант» припиняє приймати оплату за послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн.» (в редакції листа - повідомлення № 433/3 від 29 вересня 2009 року) (Т. 1 а.с.86).

Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що на його електронну адресу почали надходити квитанції по оплаті перелічених в Договорі № 122/2005 послуг, із зазначенням суб`єкта господарювання: ТОВ «Дата-Центр Адамант», які він оплачував, що було безумовним акцептом договору публічної оферти, розміщеного на сайті http://ds/adamant.ua.

Таким чином, з 14.09.2012 ОСОБА_1 став абонентом ТОВ «Адамант-Телеком» на умовах Договору публічної оферти шляхом оплати на поточний рахунок ТОВ «Адамант-Телеком» за послуги хостингу (сайт www.moyray.com) згідно з умовами тарифного плану «Mini» терміном на 1 рік у розмірі 80,00 грн., що підтверджується завіреною копією банківської виписки по рахунку ТОВ «Адамант-Телеком» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «УкрСиббанк» та завіреною копією платіжного доручення від 14.09.2012 №377.(Т.ІІ а.с.122-130).

25.10.2012 на поточний рахунок ТОВ «Адамант-Телеком» надійшли кошти від ОСОБА_1 за послуги хостингу (сайт www.superclinica.com.ua) згідно з умовами тарифного плану «Mini» терміном на 1 рік у розмірі 80,00 грн. та за продовження делегування доменного імені superclinica.com.ua на 1 рік у розмірі 80,00 грн., що підтверджується завіреною копією виписки по рахунку ТОВ «Адамант-Телеком» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «УкрСиббанк» та завіреними копіями платіжних доручень від 25.10.2012. № та № (Т.ІІ а.с.142-144).

Пунктом 4.2.1. Договору публічної оферти визначено, що Замовник має право заявляти у відділ обслуговування клієнтів або на електронну адресу претензії щодо виконання Виконавцем взятих на себе зобов`язань за Договором.

Жодних заперечень (претензій) від позивача, з приводу неналежного виконання умов зазначеного Договору ТОВ «Адамант-Телеком», на адресу останнього не надходило.

Судом також встановлено, що 27 березня 2012 року між ТОВ «Хостмайстер» (Адміністратор) та ТОВ «Адамант-Телеком» (Реєстратор) укладено Договір про надання послуг № R10/253/09-2012.

Згідно з пунктом 1 Договору Адміністратор зобов`язується надати Реєстратору комплекс послуг з адміністрування та технічного супроводу домену .UA (надалі - домен), а Реєстратор зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги; 2. Регламентом надання послуг з адміністрування та технічного супроводу домену .UA (надалі - Регламент), є невід`ємною частиною цього Договору, містить істотні умови надання Адміністратором цих послуг та конкретизує права та обов`язки Сторін. (Додаток № 1 до Договору № R10/253/09-2012 від 27 березня 2012 року); 3. Свідоцтвом офіційного реєстратора доменних імен № 253 від 27.03.2012, відповідно до якого ТОВ «Адамант-Телеком» є реєстратором доменних імен в домені .UA. (Зазначені документи додані (додатки) до Відзиву на уточнення до позовної заяви від 18 жовтня 2022 року).

Встановлено також, що на прохання позивача та на підставі його письмової заяви від 13.09.2013 Договір публічної оферти на обслуговування вищевказаних сайтів та реєстрації доменного імені був укладений з ОСОБА_3 .

Заява позивача на ім`я директора ТОВ «Адамант-Телеком» Лагодич Н.В. від 13.09.2013 за встановленою для всіх абонентів ТОВ «Адаман-Телеком» формою, відповідно до якої позивач просив передати права по адмініструванню домену superclinica.com.ua і наданих по цим доменам додаткових послуг хостингу: moyray.com, superclinica.com.ua новому адміністратору - ОСОБА_3 , відповідає вимогам розміщеного на сайті ТОВ «Адамант-Телеком» порядку передачі прав по адмініструванню доменів та наданих по ним послуг (хостингу).

У власноручно поданій ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ «Адамант-Телеком» Лагодич Н.В. заяві від 13.09.2013 не було зазначено про необхідність висилання цінним листом бланків нових договорів на нового власника ( ОСОБА_3 ), оскільки, як зазначалося вище, ТОВ «Адамант-Телеком» надає послуги хостингу сайтів та реєстрації доменних імен виключно на умовах договорів публічної оферти, що укладаються з абонентами відповідно до ст. 639 ЦК України. Такі умови Договору публічної оферти були прийняті позивачем та новим власником доменних імен ОСОБА_3 (Т.ІІ а.с. 152-154).

19.09.2013 відбулась реєстрація від імені ОСОБА_3 на офіційному веб-сайті ТОВ «Адамант-Телеком» за адресою http://www.dc.adamant-tele.com, підтвердивши таким чином згоду на отримання послуг ТОВ «Адамант-Телеком» на умовах Договору публічної оферти, яким передбачено надання послуг хостингу, та здійснивши оплату за послуги хостингу (сайт www.superclinica.com.ua) згідно з умовами тарифного плану «Mini» терміном на 1 рік у розмірі 80,00 грн., що підтверджується завіреною копією виписки по рахунку ТОВ «Адамант-Телеком» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «УкрСиббанк» та завіреною копією платіжного доручення від 30.09.2013 р. №4480. (Т.ІІ а.с.155, 157, 159, 160, 163, 164, 166, 173).

В листопаді 2015 року на веб-сайтах superclinica.com.ua і moyray.com було виявлено працівниками ТОВ «Адамант-Телеком», що фактично ці сайти використовуються не абонентом-фізичною особою ОСОБА_3 , з якою у ТОВ «Адамант-Телеком» укладений Договір, а юридичною особою - Приватним підприємством «КЛІНІКА ДОКТОРА ВАСИЛЕВИЧА» ().

Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно п.3.2.4 Договору публічної оферти Замовник зобов`язується не передавати третім особам своїх прав та обов`язків за цим Договором без письмового погодження з Виконавцем. Використовувати Послуги за цим Договором тільки для забезпечення власних потреб. Фізична особа не може використовувати Послуги за цим Договором для забезпечення діяльності юридичних осіб.(Т.ІІ а.с. 125).

Пунктом 9.2. Сторони названого Договору дійшли згоди про те, що Виконавець залишає за собою право негайно призупинити обслуговування Замовника за Договором та/або ініціювати розірвання Договору у разі порушення Замовником вимог п.3.2.2, п.3.2.4 та п.3.2.7 Договору.(Т.ІІ а.с. 128).

Враховуючи встановлений ТОВ «Адамант-Телеком» факт порушення ОСОБА_3 п.3.2.4 Договору публічної оферти на надання послуг хостингу та керуючись п.9.2. даного Договору, ТОВ «Адамант-Телеком» з 01.01.2016 припинило обслуговування даного абонента та ініціювало розірвання зазначеного Договору з ОСОБА_3 , про що її було заздалегідь письмово повідомлено рекомендованим листом від 16.12.2015 №31 з повідомленням про вручення, звичайним листом, а також скан-копія листа була направлена на контактну електронну адресу. Вся інформація, що стосується сайтів www.moyray.com та www.superclinica.com.ua 11.01.2016 була збережена на диск, для подальшої передачі ОСОБА_3 .

Однак, лист від 16.12.2015 №31 повернувся до ТОВ «Адамант-Телеком», як не отриманий, і був повторно направлений 21.01.2016 та був отриманий, як зазначено в повідомленні про вручення поштового відправлення: «12.02.2016 р. особисто ОСОБА_6 ». Будь-яких електронних чи інших листів, зауважень стосовно даного листа (розірвання договору з 01.01.2016) який також був направлений на контактну електронну адресу ОСОБА_3 , на електронні скриньки ТОВ «Адамант-Телеком» не надходило. (Т.ІІ а.с. 174-178) .

Таким чином, ТОВ «Адамант-Телеком», відповідно до умов Договору публічної оферти на надання послуг хостингу та чинного законодавства дотримався процедури розірвання Договору публічної оферти на надання послуг хостингу з ОСОБА_3 .

Оцінюючи доводи відповідача ТОВ «Адамант-Телеком» щодо правомірності розірвання договору, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що ОСОБА_3 здійснивши реєстрацію на офіційному веб-сайті ТОВ «Адамант-Телеком» за адресою http://www.dc.adamant-tele.com, підтвердила таким чином згоду на отримання послуг ТОВ «Адамант-Телеком» на умовах Договору публічної оферти, яким передбачено надання послуг хостингу, та здійснивши оплату 30.09.2013 за послуги хостингу (сайт www.superclinica.com.ua) згідно з умовами тарифного плану «Mini» терміном на 1 рік у розмірі 80,00 грн., що підтверджується завіреною копією виписки по рахунку ТОВ «Адамант-Телеком» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «УкрСиббанк» та завіреною копією платіжного доручення від 30.09.2013 №4480, як та обставина, що ТОВ «Адамант-Телеком», сумлінно, відповідно до умов зазначеного Договору та чинного законодавства виконало свої обов`язки стосовно процедури розірвання Договору публічної оферти на надання послуг хостингу з ОСОБА_3 .

Позивачем, в свою чергу, не доведено, а судом не встановлено, що позивач повідомляв ТОВ «Адамант-Телеком» про факт смерті ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що у 2014-2015 роках на поточний рахунок ТОВ «Адамант-Телеком» продовжували надходили кошти за послуги хостингу та продовження делегування доменного імені від ОСОБА_3 , що підтверджується копіями завірених банківських виписок та платіжних доручень, зокрема: від 05.09.2014 № 14385, від 17.10.2014 № 17LG45843, від 17.09.2015 № 96897 та № 96898, від 18.09.2015 № 98406.

24.01.2016 на ім`я директора ТОВ «Адамант-Телеком» Лагодич Н.В. від імені та за підписом ОСОБА_3 поштою надійшла письмова заява від 24.01.2016 про передачу домену superclinica.com.ua на обслуговування новому реєстратору, до якої було додано копії паспорту громадянки ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , завірених її підписом.

Поряд із цим, бланк наданої заяви не відповідав розміщеному на сайті ТОВ «Адамант-Телеком», а саме: з верхньої частини бланку заяви Замовником самостійно видалено застереження про обов`язкове нотаріальне посвідчення копії паспорту Замовника, якщо заява направлена поштою. (Т.ІІ а.с. 181-184, 193,194).

Після розгляду зазначеної заяви від ОСОБА_3 про передачу домену до іншого реєстратора ТОВ «Адамант-Телеком» листом від 19.02.2016 №14 було надано їй відповідь шляхом рекомендованого відправлення з повідомленням, в якому ТОВ «Адамант-Телеком» зазначав про необхідність нотаріального посвідчення копії паспорту ОСОБА_3 . Даний лист був отриманий 22.02.2016, як зазначено в повідомленні про вручення поштового відправлення «особисто ОСОБА_6 ».

Встановлено також, ТОВ «Адамант-Телеком» звернулося із запитом до Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області. На даний запит, ТОВ «Адамант-Телеком» отримало відповідь Управління пенсійного фонду від 05.05.2016 №1088/02 про припинення з листопада 2013 року виплати пенсії ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю. (Т.ІІ а.с. 195).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, й замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Щодо вимог позивача визнати дії ТОВ «Адамант» і ТОВ «Адаман-Телеком» протиправними в частині неналежного виконання умов Договору за № 122/2005 від 28.09.2005 судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 8.4 Договору № ВХ 122/2005 Сторони можуть ініціювати розірвання Договору за власним бажанням, попередивши про це другу Сторону письмово (рекомендованим листом) за 30 днів до бажаної дати розірвання Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що на сайті ТОВ «Адамант» було розміщено лист-повідомлення від 29.09.2009 про те, що у зв`язку з 15.10.2009 телематичні послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн, будуть надаватись абонентам - фізичним особам новоствореною компанією ТОВ «Дата-Центр Адамант», яка входить до групи компаній «Адамант», на умовах договору публічної оферти, розміщеному на сайті http://ds/adamant.ua.

Також, лист-повідомлення з вказаним текстом від 29 вересня 2009 року за № 433/3 було направлено на адреси всіх абонентів-фізичних осіб, в тому числі і на адресу позивача. (Т.ІІ а.с. 54-57). Даним листом-повідомленням ТОВ «Адамант» повідомляв про розірвання з 15.10.2009 всіх договірних відносин (укладених у письмовій формі) з абонентами - фізичними особами, відповідно до яких їм надавалися послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн. Як і те, що факт оплати фізичними особами вказаних телематичних послуг на поточний рахунок ТОВ «Дата-Центр Адамант» згідно зі ст.ст. 638, 642 ЦК України буде вважатися безумовним акцептом договору публічної оферти, розміщеного на сайті http://ds/adamant.ua.

Крім того, в даному листі-повідомленні ТОВ «Адамант» акцентував увагу Абонентів-фізичних осіб, всіх без виключення (в тому числі і позивача), на тому, що товариство гарантує, що всі послуги, сплачені абонентами до 01.10.2009 на поточний рахунок відповідача 1, будуть надані їм у повному обсязі та належної якості. Починаючи з 01.10.2009 ТОВ «Адамант» припиняє приймати оплату за послуги: доменні імена, хостинг, ВПС, колокейшн. (Т. І а.с.86).

Судом також встановлено, що ТОВ «Адамант» 29 вересня 2009 року на адресу позивача було направлено лист-повідомлення за № 433/3 з інформацією про розірвання 15.10.2009 Договору № 122 від 28.09.2005 (Т.ІІ а.с. 54-57). Відповідно до квитанції № 1 від 29.08.2011 ОСОБА_1 сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Дата Центр Адамант» суму 210,00 грн., в графі «Призначення платежу» даної квитанції значиться - Абонплата за хостинг ТП Міnі (100MB).

Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що внесення ОСОБА_1 абонплати за хостинг ТП Міnі (100MB) на розрахунковий рахунок ТОВ «Дата Центр Адамант» є безумовним акцептом укладення договору публічної оферти, розміщеного на сайті http://ds/adamant.ua. (ТОВ «Дата Центр Адамант»).

Таким чином, встановлено, що з 15.10.2009Договір № ВХ 122/2005 від 28 вересня 2005 року про надання послуг хостингу між ТОВ «Адамант» та ОСОБА_1 було розірвано, правовідносини між його сторонами припинено, у зв`язку із чим вимоги позивача в частині неналежного виконання умов Договору № ВХ 122/2005 від 28 вересня 2005 року не можуть бути задоволені.

Судом першої інстанції також встановлено, що з 2012 року послуги по делегуванню доменного імені superclinica.com.ua та Хостингу в DirectAdmin -Mini (100Мб на 1 рік) надавались ТОВ «Адамант-Телеком», про що свідчить надана позивачем роздруківка оплат.

З цього часу позивач листувався електронною поштою з ТОВ «Адамант-Телеком», який і пояснював суть та принципи виконання Регламенту в частині делегування домену. Позивач замовляв і оплачував послугу реєстрації доменного імені, хостингу погоджуючись з розміщеною на сайті ТОВ «Адамант-Телеком» офертою. При цьому жодних заперечень з приводу оферти, яку він акцептував своєю оплатою, не надходило.

Суд встановив, що ТОВ «Адамант-Телеком» надає послуги з реєстрації доменних імен та хостингу відповідно до публічного договору у формі публічної оферти, яка розміщена на веб - сайті відповідача 2 за адресою: http://www.ukraine.com.ua/legal/publicoffer/.

Пунктом 1.3. Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади та Порядку функціонування веб-сайтів органів виконавчої влади, затверджених наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 25 листопада 2002 року встановлено, що веб-сайт (Інтернет-сайт) - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб`єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет.

За станом на час вирішення справи судом ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 13.12.2022 поняття веб-сайту визначається як - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту та/або облікового запису власника такого веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числової адреси за Інтернет-протоколом.

Тобто, до складу сайту входять як об`єкти авторського права, так і об`єкти інформаційних відносин. Власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу; постачальник послуг хостингу - це особа, яка надає власникам веб-сайтів послуги і (або) ресурси для розміщення веб-сайтів або їх частин у мережі Інтернет та із забезпечення доступу до них через мережу Інтернет.

Правовий статус постачальника послуг проміжного характеру у сфері електронної комерції (реєстраторів доменних імен та постачальників послуг хостингу) врегульовано ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 6 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що учасниками відносин у сфері електронної комерції є суб`єкти електронної комерції, постачальники послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в частині виконання ними функцій держави або місцевого самоврядування. Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є оператори (провайдери) телекомунікацій, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб`єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію» постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері не є стороною електронного правочину, предметом якого виступають товари, роботи або послуги, інші ніж послуги проміжного характеру в інформаційній сфері (реєстрація доменних імен або IP-адрес, присвоєння інших мережевих ідентифікаторів, фіксація часу відправлення/надходження електронного повідомлення, надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-телекомунікаційних систем тощо), і не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови, що він не є ініціатором передачі такої інформації, не обирає її одержувача та не може змінити її зміст.

Постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, що надає послуги постійного зберігання інформації на запит одержувача послуг хостингу, не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації, яка зберігається на запит отримувача послуг, та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови що у нього відсутні відомості про незаконну діяльність або факти чи обставини, які вказують на те, що діяльність має ознаки незаконної, або стосовно вимог про відшкодування збитків від такої незаконної діяльності, та постачальник після отримання таких відомостей вдається до швидких дій з метою усунення можливості доступу чи припинення доступу до інформації, у тому числі відповідно до вимог законодавства про авторське право і суміжні права (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Правову основу діяльності у сфері телекомунікацій встановлював Закон України «Про телекомунікації» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) доменом є частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється. Домен.UA - це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет. Домен другого рівня - це частина адресного простору мережі Інтернет, що розташовується на другому рівні ієрархії імен у цій мережі.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про телекомунікації" адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет включає комплекс організаційно-технічних заходів, необхідних для забезпечення функціонування технічних засобів підтримки адресування, у тому числі серверів доменних назв українського сегмента мережі Інтернет, реєстру домену.UA в координації з міжнародною системою адміністрування мережі Інтернет, спрямованих на систематизацію та оптимізацію використання, обліку та адміністрування доменів другого рівня, а також створення умов для використання простору доменних імен на принципах рівного доступу, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції.

Згідно з частиною другою цієї статті адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет здійснюється уповноваженою організацією для: створення реєстру доменних назв і адрес мережі українського сегмента мережі Інтернет; створення реєстру доменних назв у домені.UA; створення та підтримки автоматизованої системи реєстрації та обліку доменних назв і адрес українського сегмента мережі Інтернет; забезпечення унікальності, формування та підтримки простору доменних назв другого рівня в домені.UA; створення умов для використання адресного простору українського сегмента мережі Інтернет на принципах рівного доступу, оптимального використання, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції; представництва та захисту у відповідних міжнародних організаціях інтересів споживачів українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до частини четвертої цієї статті утворення адресного простору, розподіл і надання адрес, маршрутизація інформації між адресами здійснюються відповідно до міжнародних вимог.

Організацією, уповноваженою здійснювати адміністрування адресного простору мережі Інтернет в домені.UA і обслуговування відповідної доменної зони, є ТОВ «Хостмайстер» (на підставі відповідного договору з ICANN - Інтернет-корпорацією з присвоєння імен та номерів).

На підставі договору № 10253/09-2012 від 29 березня 2012 року укладеного з ТОВ «Хостмайстер» ТОВ «Адамант-Телеком», який здійснює діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, отримав статус реєстратора доменних імен.

Судом встановлено, що на прохання позивача та на підставі його письмової заяви від 13.09.2013 Договір публічної оферти на обслуговування вищевказаних сайтів та реєстрації доменного імені був укладений з ОСОБА_3 .

Заява позивача на ім`я директора ТОВ «Адамант-Телеком» Лагодич Н.В. від 13.09.2013 за встановленою для всіх абонентів ТОВ «Адаман-Телеком» формою, відповідно до якої позивач просив передати права по адмініструванню домену superclinica.com.ua і наданих по цим доменам додаткових послуг хостингу: moyray.com, superclinica.com.ua новому адміністратору - ОСОБА_3 , відповідає вимогам розміщеного на сайті ТОВ «Адамант-Телеком» порядку передачі прав по адмініструванню доменів та наданих по ним послуг (хостингу).

У власноручно поданій ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ «Адамант-Телеком» Лагодич Н.В. заяві від 13.09.2013 не було зазначено про необхідність висилання цінним листом бланків нових договорів на нового власника ( ОСОБА_3 ), оскільки, як зазначалося вище, ТОВ «Адамант-Телеком» надає послуги хостингу сайтів та реєстрації доменних імен виключно на умовах договорів публічної оферти, що укладаються з абонентами відповідно до ст. 639 ЦК України. Такі умови Договору публічної оферти були прийняті позивачем та новим власником доменних імен ОСОБА_3 (Т.ІІ а.с. 152-154).

Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, форма договору про надання певних видів послуг оприлюднюється шляхом розміщення її на веб-сайті і в місцях продажу послуг, а отже не надіслання позивачу електронною поштою нової форми договору за умови розміщення її на веб-сайті відповідача не свідчить про порушення його права на одержання відповідної інформації.

Документами, що регулюють відносини у сфері процедури делегування доменних імен (передання в користування доменного імені певній особі, внесення будь-яких змін до запису про це доменне ім`я тощо), є Регламент особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені.UA, а також Регламент публічного домена, яких дотримуються всі учасники ринку доменних імен.

Відповідно до частини 1 статті 7 Цивільного кодексу України для врегулювання спірних відносин можуть застосовуватися положення цих регламентів як звичаї ділового обороту послуг з делегування доменних імен.

Так, згідно з положеннями Регламенту:

- реєстратор - це особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені;

- реєстрант - це особа, в інтересах якої здійснюється реєстрація та делегування приватного доменного імені.

Зміни до запису про доменного імені вносяться виключно на підставі заявки, яку надсилає реєстратор до реєстраційної системи (підпункт 7.3.3 пункту 7.3).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки діяльність з адміністрування доменних імен передбачає здійснення реєстраційних функцій та забезпечення умов доступу абонентів до відповідних телекомунікаційних послуг, особа, яка здійснює лише делегування та адміністрування доменних назв, як і надання послуг хостингу, не є фактичним користувачем делегованих доменних імен та сайтів адже реєстрація домену є, по суті, внесенням обумовленої інформації до реєстраційної бази даних, а не власне використанням такого домену, а хостинг - послуга надання дискового простору, підключення до мережі та інших ресурсів для розміщення фізичної інформації на сервері, що постійно перебуває в мережі (наприклад інтернеті).

Отже, Хостинг - це послуга з надання користувачам ресурсів (серверів) для розміщення та зберігання інформації. Традиційно хостинг є частиною пакету послуг з обслуговування сайту та має на увазі наявність трьох основних складових: розміщення файлів сайту на сервері; постійний доступ до Інтернету; наявність програмного забезпечення для обробки запитів до файлів. Також хостинг включає можливість використання баз даних, зберігання поштової кореспонденції та техпідтримку відповідних сервісів зі сторони компанії-хостера.

Веб-сайт - це сукупність веб-сторінок, логічно та структурно пов`язаних між собою та об`єднаних одним доменним ім`ям. Кожна веб-сторінка сайту - це система електронних документів, що складаються з коду та файлів даних (медіаконтент, текстові документи та ін.).

Відповідно до розділу 2 Регламенту публічного домену (версія 3.2) від 01 листопада 2013 року Домен - символьне позначення областей в мережі Інтернет, що базується на ієрархічній структурі, що дозволяє визначити доменні імена.

Доменне ім`я - символьне позначення, яке служить для адресації вузлів мережі Інтернет і розташованих на них мережевих ресурсів (веб-сайтів, серверів електронної пошти, мережевих сервісів) в зручній для людини формі.

Оскільки сайт включає в себе як об`єкти авторського права так і об`єкти інформаційних відносин, то відповідно вирішення питання стосовно сайтів потребує встановлення власника (володільця) таких об`єктів, яким може бути або фізична особа, як первинний носій прав, або юридична особа, якій передані авторські права чи яка є первинним суб`єктом права на інформацію (ст.ст. 421,435 ЦК України, ст.ст. 4,5 Закону України «Про інформацію»).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже позивачем мало бути доведено наявність у нього відповідних прав на складові частину сайтів www.superclinica.com.ua і www.moyray.com, як в частині об`єктів авторського права так і в частині об`єктів інформації.

Також позивачем мало бути доведено доказово вид та обсяг таких об`єктів, та факти їх зникнення у зв`язку з винними діями відповідачів.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 , повідомив, що розробкою програмного забезпечення, яке використовується в сайтах здійснював він особисто на замовлення позивача.

Письмового договору замовлення на розробку такого програмного забезпечення позивачем не надано, а свідком повідомлено, що такий договір замовлення чи інший договір про передачу прав на це програмне забезпечення в письмовому вигляді не укладався.

Відповідно до ч. 2 ст. 1107 ЦК України договір щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності укладається в письмовій формі.

З показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допитаних за клопотанням позивача, судом першої інстанції встановлено, що останні були працівниками ПП «Клініка доктора Василевича» та працювали зі спірними сайтами, що свою чергу підтверджує використання інформації, розміщеної на сайтах, в інтересах вказаної юридичної особи.

Оскільки позивачем не надано доказів протилежного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не підтвердження наявності у позивача прав на об`єкти авторського права та на об`єкти інформаційних відносин на спірних сайтах, а також про не підтвердження факту зникнення ти знищення цих об`єктів внаслідок винних дій відповідачів.

З урахуванням вищезазначеного, а також беручи до уваги, що ТОВ «Адамант-Телеком» є реєстратором доменного імені «superclinica.com.ua» та надавачем послуг веб-хостингу для сайтів www.superclinica.com.ua і www.moyray.com (під домени superclinica.com.ua і moyray.com), тобто не є їх користувачем, судом обґрунтовано залишено без задоволення вимоги позивача вимоги позивача про зобов`язання відповідачів повернути йому два сайти www.superclinica.com.ua і www.moyray.com.

Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно п.3.2.4 Договору публічної оферти Замовник зобов`язується не передавати третім особам своїх прав та обов`язків за цим Договором без письмового погодження з Виконавцем. Використовувати Послуги за цим Договором тільки для забезпечення власних потреб. Фізична особа не може використовувати Послуги за цим Договором для забезпечення діяльності юридичних осіб.(Т.ІІ а.с. 125).

Пунктом 9.2. Сторони названого Договору дійшли згоди про те, що Виконавець залишає за собою право негайно призупинити обслуговування Замовника за Договором та/або ініціювати розірвання Договору у разі порушення Замовником вимог п.3.2.2, п.3.2.4 та п.3.2.7 Договору.(Т.ІІ а.с. 128).

Враховуючи встановлений ТОВ «Адамант-Телеком» факт порушення ОСОБА_3 п.3.2.4 Договору публічної оферти на надання послуг хостингу та керуючись п.9.2. даного Договору, ТОВ «Адамант-Телеком» з 01.01.2016 припинило обслуговування даного абонента та ініціювало розірвання зазначеного Договору з ОСОБА_3 , про що її було заздалегідь письмово повідомлено рекомендованим листом від 16.12.2015 № 31 з повідомленням про вручення, звичайним листом, а також скан-копія листа була направлена на контактну електронну адресу.

Як вбачається з матеріалів справи Лист від 16.12.2015 № 31 повернувся до ТОВ «Адамант-Телеком», як не отриманий, і був повторно направлений 21.01.2016 та був отриманий, як зазначено в повідомленні про вручення поштового відправлення: «12.02.2016 р. особисто ОСОБА_6 ». (Т.ІІ а.с. 174-178).

З огляду на вказане, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про законність та відповідність умовам Договору публічної оферти дій ТОВ «Адамант-Телеком» щодо розірвання зазначеного Договору з ОСОБА_3 , оскільки встановлено було що фактично ці сайти використовуються не абонентом-фізичною особою ОСОБА_3 , з якою у ТОВ «Адамант-Телеком» укладений Договір № 98390 від 19.09.2013, а юридичною особою - Приватним підприємством «КЛІНІКА ДОКТОРА ВАСИЛЕВИЧА» ().

Як вбачається з матеріалів справ, та встановлено судом 26.01.2016 на адресу ТОВ «Адамант -Телеком» від імені та за підписом ОСОБА_3 поштою надійшла письмова заява від 24.01.2016 про передачу домену superclinica.com.ua на обслуговування новому реєстратору, до якої було додано копії паспорту громадянки ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , завірених її підписом. При цьому, сам бланк наданої заяви не відповідає розміщеному на сайті ТОВ «Адамант-Телеком», а саме: з верхньої частини бланку заяви Замовником самостійно видалено застереження про обов`язкове нотаріальне посвідчення копії паспорту Замовника, якщо заява направлена поштою. (Т.ІІ а.с. 181-184, 193,194).

ТОВ «Адамант -Телеком» листом від 19.02.2016 №14 направив відповідь ОСОБА_3 шляхом рекомендованого відправлення з повідомленням, в якому ТОВ «Адамант-Телеком» зазначив необхідність нотаріального посвідчення копії паспорту ОСОБА_3 . Даний лист був отриманий 22.02.2016, як зазначено в повідомленні про вручення поштового відправлення «особисто ОСОБА_6 ».

Безпідставність доводів позивача щодо незаконності такої вимоги підтверджується наступним.

Відносини у сфері реєстрації і делегування доменних імен регулюються регламентом публічного домену (версія 3.2.) від 01 листопада 2013 року.

У розділі 1 «Загальні положення» регламенту публічного домену закріплено, що регламент описує основні принципи та процедури взаємодії реєстратора з реєстраційною системою реєстру публічного домену. Регламент є основним документом, що визначає технічну взаємодію реєстру та реєстратора і є обов`язковим для виконання оператором реєстру, адміністратором публічного домену і реєстратором.

У розділі 2 «Терміни та визначення» Регламенту публічного домену передбачено, що реєстратор - це особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені, а реєстрант - це особа, в інтересах якої здійснюється реєстрація та делегування приватного доменного імені.

Відповідно до параграфу 7.3.4. Регламенту публічного домену трансфер доменного імені здійснюється в два етапи: 1) отримання реєстрантом коду для трасфера (пароля доменного імені); 2) запит трансфера доменного імені на стороні нового реєстратора. При цьому Регламент покладає на поточного реєстратора обов`язок перед видачею пароля доменного імені переконатися, що пароль запитує дійсний реєстрант доменного імені. Регламент не визначає, у який спосіб реєстратор здійснює перевірку особи реєстранта, а отже встановлення процедури ідентифікації реєстранта покладається на реєстратора, який при цьому повинен керуватися чинним законодавством України.

Окрім того, умови публічного договору (оферти) про надання послуг передбачали обов`язок абонента надавати на вимогу реєстратора документи, які підтверджують його правоздатність і юридичний статус.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що з метою з`ясування питання щодо місця проживання ОСОБА_3 та місця отримування нею пенсії, ТОВ «Адамант-Телеком» звертався із запитом до Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області. На даний запит ТОВ «Адамант-Телеком» отримало відповідь Управління пенсійного фонду від 05.05.2016 №1088/02 про припинення з листопада 2013 року виплати пенсії ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю.(Т.ІІ а.с. 195).

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що вищенаведені відомості та документи спростовують твердження позивача про те, що він повідомляв відповідача про смерть ОСОБА_3 .

Інших доказів матеріали справи не містять, як і позивачем не надавались.

Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, ТОВ «Адамант -Телеком» надаючи лише послуги хостингу виконує виключно технічні функції і не набуває жодних прав на відповідні доменні імена, веб-сайти та на інформацію, яка в них міститься, як і не має доступу до внутрішньої структури таких веб-сайтів та до інформації розміщеної на них, що апріорі унеможливлює пошкодження даних веб-сайтів.

Також, в ході розгляду справи судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, між позивачем та ТОВ «Адамант -Телеком», як надавачем послуг веб-хостингу сайтів з наступними доменними іменами superclinica.com.ua і moyray.com, відсутні будь-які договірні правовідносини щодо надання послуг хостингу сайтів з відповідними доменними іменами.

Згідно припису статті 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки всупереч положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не довів, що відповідачі своїми діями порушили його право чи цивільний інтерес, суд першої інстанції обґрунтовано вважав безпідставними вимоги позивача про визнання дій відповідачів протиправними в частині неналежного виконання умов Договору за № 122/2005 від 28.09.2005 та зобов`язати відповідачів повернути позивачу два сайти (www.superclinica.com.ua і www.moyray.com) в редакції станом на 16.01.2016, суд не вбачає.

Крім того, врахувавши, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків, стягнення завданого морального збитку та стягнення упущеної вигоди є похідними від вимог про визнання дій протиправними, суд правильно відмовив у їх задоволенні.

Поряд із цим суд зазначав, що відповідно до ст. 22 ЦК України під збитками розуміється: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем належними засобами доказування не доведено його право власності на домен «superclinica.com.ua» (оскільки, як було встановлено судом, він використовувався для діяльності юридичної особи - ПП «Клініка доктора Василевича», а саме доменне ім`я було переделеговане на ОСОБА_3 - мати позивача), а також належними доказами позивачем не доведено, що про те, що вартість цього домену становила 20 000 доларів або 530 000 грн., (як вказано в позовній заяві).

Надані позивачем документи про понесені на «розкрутку» домену витрати, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки ці витрати можуть кваліфікуватись як витрати на вдосконалення майна, а не як підтвердження його вартості. Крім того, документально не доведено, що такі витрати призвели до підвищення цінності майна. Також позивачем не доведено факту заподіяння йому матеріальних збитків, оскільки не доведено, що зазначені в доданому до уточненої позовної заяви розрахунку (т.9 а.с.21) витрати канцелярські товари, надання матеріальної допомоги, розкрутку сайтів та медичні витрати стосуються саме витрат позивача, пов`язаних з взаємовідносинами з відповідачами. Крім того, зазначені в розглядуваному розрахунку суми не співвідносяться з сумами, зазначеними в самій позовній заяві від 18.10.2022 (т.9 а.с. 1).

Додані позивачем до уточненої позовної заяви договори про надання ним фінансової допомоги ПП «Клініка доктора Василевича» (т.т. 9, 10, 11) також правильно не взято до уваги, оскільки ці договори є договорами позики, а отже передбачають повернення коштів, тобто, ці кошти не можуть кваліфікуватись збитками. Крім того, як зазначалось позивачем ці кошти надавались ним для підтримання діяльності вказаної юридичної особи, а отже не є збитками позивача.

Щодо наданих позивачем письмових доказів, таких як результати обстежень позивача, чеки на купівлю ліків, вони також не є належними доказами по справі, оскільки позивачем не доведено наявності правового зв`язку між закупівлею таких ліків та діями відповідачів.

Критично оцінюючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд правильно зазначив, що відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачем не доведено, що безпосередніми діями відповідачів йому завдано якихось фізичних чи моральних ушкоджень. Встановлена судом відсутність протиправної поведінки відповідачів по відношенню до позивача виключає можливість покладення на них обов`язку відшкодувати моральну шкоду. Крім того, позивачем не доведено об`єктивність заявленої до стягнення суми у розмірі 131 544 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення суми упущеної вигоди у розмірі 6 234 000 грн, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ця вимога також не підлягає задоволенню, виходячи з відсутності протиправної поведінки відповідачів по відношенню до позивача, а також оскільки в повній заяві та доданому до неї розрахунку не наведено обґрунтування заявленої суми.

Позивачем належними засобами доказування не доведено, що він як фізична особа мав можливість отримати відповідні кошти за здійснення конкретної діяльності, від конкретних осіб та по конкретним правочинам. Його посилання на здійснення діяльності ПП «Клініка доктора Василевича» - юридичної особи, та на збитковість такої діяльності, не доводить упущену вигоду самого позивача, як фізичної особи.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог не спростовують, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи, і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає також необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотримання вимог статті 245 ЦПК України.

Так, з наданої позивачем роздруківки з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що 16.10.2024 року суддею Комаревцевою Л.В. було ухвалено судове рішення по справі № 753/17295/24 та постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 753/20271/24.

Відповідно до даних протоколу судового засідання у справі № 753/8648/16-ц, розгляд справи судом розпочато 16.10.2024 о 10 год. 02 хв.

Таким чином, з урахуванням початку робочого дня у Дарницькому районному суді м. Києва з 08 год. 00 хв (згідно даних сайту Судової влади), постановлення суддею процесуальної ухвали про відкриття провадження та розгляд справи № 753/17295/24 про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, здійснені з 08 до 10 год. не можуть викликати сумнівів щодо дотримання суддею таємниці нарадчої кімнати у справі, яка переглядається.

Щодо дотримання вимог ст. 245 ЦПК України 21 жовтня 2024 року, проголошення рішення у судовому засіданні не здійснювалось у зв`язку із відсутністю сторін, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 107 том 13)

З документів, доданих представником відповідачів до відзиву на апеляційну скаргу, зокрема, вбачається, що повний текст рішення суду у даній справі Дарницьким районним судом м. Києва надіслано учасникам справи за допомогою системи «Електронний суд» 21.10.2024 року о 08 год. 58 хв.

З огляду на вказане, 21.10.2024 року після 08 год. 58 хв. і до кінця робочого дня суддя Комаревцева Л.В. мала достатньо часу для постановлення інших судових рішень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які були б підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А