Справа № 645/7188/23
Провадження № 2/645/98/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Шарка О.П

секретаря судових засідань Мухіна В.А.

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Харківський національний медичний університет (скорочено ХНМУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг в розмірі 98774,74 грн. та судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток АДРЕСА_2 . Відповідачка ОСОБА_1 на підставі контракту №3383 від 31.07.2008 року на тимчасове проживання в гуртожитку, укладеного із Харківською медичною академією післядипломної освіти поселився до колишнього гуртожитку № 1 ХМАПО, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № НОМЕР_1 ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту). Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам його родини квартиру АДРЕСА_3 , та згідно п.3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п 2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідач, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. Положеннями п 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту). В подальшому, оскільки відповідачка не уклала новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток №7 ХНМУ), але продовжила займати квартиру АДРЕСА_4 разом із членами родини (чоловіком та сином), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат за комунальні послуги, які тривали до моменту реорганізації ХМАПО та продовжились після приєднання ХМАПО до ХНМУ. Відповідачка та члени її родини після закінчення строку дії контракту не мають жодних правових стосунків з позивачем (не є ні студентами, ні працівниками ХНМУ) та проживають в гуртожитку без правових підстав. Відповідачка не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.11.2020 року по 31.10.2023 року у неї утворилась заборгованість в сумі 98774,74 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та способом, детально обґрунтованих в позовній заяві, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище.

Відповідач та її представник у судові засідання неодноразово протягом тривалого часу не з`являлися, будучи повідомленими про час та місце судових засіданнях, причини неявки суду не повідомили, доказів поважності причин неявки у судові засідання суду не надано.

У ході судового розгляду відповідач надала суду відзив та інші заяви по суті справи, в яких просить в задоволенні позову відмовити повністю, стверджуючи, що дійсно поселилась на законних підставах та продовжує проживати разом із родиною в гуртожитку ХМАПО в квартирі АДРЕСА_3 , а тому заперечує, що між сторонами відсутні договірні відносини. Відповідачка зазначає, що раніше між сторонами вже вирішувався подібний спір та рішенням суду від 03.04.2012 у справі №2033/2-719/11 ХМАПО було відмовлено у позові. ХМАПО та ХНМУ не доводило до відповідачки розмір плати за житло. Відповідачка завжди оплачувала рахунки, що надавалися ХМАПО та ХНМУ. Також зазначає, що позивач належними засобами доказування не довів всі витрати, які просить стягнути з неї. Відповідачка зазначає, що в період з 28.02.2022 по 01.11.2022 вона та члени її родини в гуртожику не проживали, а впродовж 2023 року вона сплачувала житлово-комунальні послуги, а саме у січні 2023 року вона сплатила 3874,83 грн., у лютому 2023 року 2531,77 грн., у березні 2023 року 2100,00 грн., у квітні 2023 року 1130,23 грн., у травні 2023 року 827,22 грн., у червні 2023 року 1010,13 грн., у липні 2023 року 827,22 грн., у серпні 2023 року 959,22 грн., у вересні 2023 року 995,45 грн., у жовтні 2023 року 983,73 грн., у листопаді 2023 року 1717,87 грн., у грудні 2023 року 1302,17 грн., а всього за 12 місяців 2023 року вона сплатила 18260,37 грн. Відповідачка стверджує, що позивач не надав окремого обліку доходів і витрат за спірним багатоповерховим будинком гуртожитку, де вона із членами родини мешкає, щодо структури тарифу з обгрунтуванням його необхідності, зміни витрат на житлово-комунальні послуги здійснювались адміністрацією ХМАПО та ХНМУ довільно та без врахування фактичних витрат. Щодо позовних вимог за 2020 рік, то відповідачка просить застосувати позовну давність. Додатково відповідачка зазначає, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року по справі №520/7440/21 було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та 06 червня 2024 року Другий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином, на цей час позивач не може вважатися правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже є неналежним позивачем у цій справі, тобто особою, права та інтереси якої не порушені. З огляду на викладене просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно доРозпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету.

В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку АДРЕСА_5 , а т а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн., а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343,

Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв. м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном.

Відповідно до Контракту №3383 від 31.07.2008 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із ОСОБА_1 , його було укладено на період з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам її родини: чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв.м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту).

Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та відповідачкою контракту на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять.

Згідно довідки ХНМУ від 01.12.2023 №5 сумісно з відповідачкою проживають за адресою: АДРЕСА_6 члени її родини: в період з 01.11.2020 по 28.02.2022 фактично проживало 3 особи, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в період з 01.03.2022 по 30.09.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично не проживали, в період з 01.10.2022 по 31.10.2023 фактично проживало 2 особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №3383 від 31.07.2008 строку його дії відповідачка разом із членами своєї родини продовжила проживати та займати квартиру АДРЕСА_3 , не укладаючи нового контракту на проживання.

Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідачки разом із членами своєї родини в квартирі АДРЕСА_3 суду також не надано.

Отже встановлені судом фактичні обставини дають підстави для твердження про виникнення між сторонами з моменту укладення Контракту №3383 від 31.07.2008 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачці житлової площі за договором найму і в силу таких відносин відповідачка зобов`язана нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родини, а також за використання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги.

Суд бере до уваги визнання відповідачкою обставин проживання разом із родиною в квартирі АДРЕСА_3 та фактичного продовження між сторонами договірних відносин із тимчасового проживання в гуртожитку та у відповідності до ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України такі обставини не підлягають доказуванню.

Також судом досліджений зміст стор 12 паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 15.10.1997 Роменським МРВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 , де міститься дані про реєстрацію місця проживання відповідачки АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання (далі - декларація), поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).

Щодо відсутності даних про розміри витрат, які підлягають стягненню з відповідачки, то суд вважає їх доведеними позивачем, а заперечення відповідачки в цій частині спростовуються наданими та перевіреними судом письмовими доказами.

Так, відповідно до наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_7 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року» затверджено вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території для осіб, що проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце. Згідно Калькуляції, яка є додатком до даного наказу вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території гуртожитку №1 з 01 вересня 2020 року складала 16, 42 грн. (13, 68 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 74 грн.).

Наказом ХМАПО від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_7 у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року» було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2021, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 17, 87 грн. (14, 91 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 89 грн.).

Наказом ХМАПО від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку №1 ХМАПО» з 01 січня 2022 року було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2022, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 18, 58 грн. (15, 48 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 3,10 грн.).

Наказом ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження граничного розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ» з 01 січня 2023 року було затверджено розмір вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку №7 для осіб, які працюють у ХНМУ та інших закладах освіти, установах та організаціях 13,50грн. (11,25 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2,25 грн.) та включає в себе: оплату праці, грн./місяць 8, 34 грн., нарахування на заробітну плату - 22,0 % грн. 1, 84 грн., матеріальні витрати 0,11 грн., оплата послуг(крім комунальних) 0,92 грн., капітальні витрати (до 10% інших витрат) 0,04 грн. Всього витрат 11,25 грн., ПДВ 2,25грн. Вартість проживання у студентському гуртожитку складається з вартості утримання 1 кв. м. загальної площі будинку гуртожитку, помноженої на кількість кв. м. приміщення, яке займає особа.

Наданий позивачем розрахунок ціни позову містить посилання на вартість 1м2 обслуговування гуртожитку, зокрема листопад -грудень 2020 року 13,290 грн. за 1м2, за січень 2021 грудень 2021 року 14,910 грн. за 1м2, січень лютий 2022 року 15,48 грн. за 1м2, вересень листопад 2022 року 7,57 грн. за 1м2, грудень 2022 року 6,39 грн. за 1м2, січень -жовтень 2023 року 13,50 грн. за 1м2, що відповідає наведеним локальним розпорядчим актам ХМАПО та ХНМУ.

Суд, перевіривши твердження відповідачки щодо відсутності доказів, що оплата за проживання в гуртожитку позивачем розраховується виходячи із собівартості утримання 1 кв. м, який займає наймач, зазначає наступне. Відповідно до розрахунку ціни позову визначення відповідачу вартості проживання в гуртожитку здійснено позивачем виходячи із вартості обслуговування 1м2 гуртожитку та пропорційно до корисної площі квартири АДРЕСА_4 52,0.

За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площі приміщення, яке становило предмет контракту №3383 від 31.07.2008.

При цьому суд бере до уваги наданий та досліджений під час судового розгляду витяг з технічного паспорту на гуртожиток по АДРЕСА_1 (інв. справа №61257), виготовлений 19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», де містяться розрахункові дані про площі приміщень в гуртожитку. Такі дані повністю узгоджуються з витягами з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку (кімн. 339).

Поняття терміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК СРСР, а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 67, 68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11).

З урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, суд визнає, що плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу.

Отже позовні вимоги про відшкодування вартості обслуговування гуртожитку (утримання будинку та території) в сумі 1422,72 грн. за листопад грудень 2020 року, 9303,84 грн. за 2021 рік, 2790,84 грн. за 2022 рік, 7020,00 грн. за січень жовтень 2023 року є доведеними та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за іншими видами комунальних послуг.

Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку № 7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за вересень 2023 року».

Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.11.2020 - 31.10.2023 у відповідачки як особи, що фактично разом із членами своєї родини (чоловіком та сином) проживає в квартирі АДРЕСА_3 , що має загальну опалювальну площу 58,9 кв.м., корисну площу 52,0 кв.м., утворилась заборгованість в загальному розмірі 98774,74 грн., в т.ч. за листопад -грудень 2020 року в сумі 9250,72 грн. виходячи , з яких витрати 1422,72 грн. на утримання будинку та території, 1885,76 грн. на опалення, 1377,97 грн. гаряча вода, 758,71 грн. холодна вода, 458,36 грн. водовідведення, 1701,00 грн. електропостачання, 7,90 грн. освітлення міст загального користування, 96,52 грн. користування ліфтами.

Аналогічно за 2021 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 47521,58 грн., з яких витрати 9303,84 грн. на утримання будинку та території, 7314,8, грн. на опалення, гаряча вода 5172,82 грн., 4044,07 грн. холодна вода, 2240,31 грн. водовідведення, 10899,00 грн. електропостачання, 47,40 грн. освітлення міст загального користування, 579,12 грн. користування ліфтами.

За 2022 рік у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 19606,71 грн., з яких витрати 2790,84 грн. на утримання будинку та території, 4032,93 грн. на опалення, 1378,48 гаряча вода, 1289,42 грн. холодна вода, 679,81 грн. водовідведення, 5912,20 грн. електропостачання, 19,49 грн. освітлення міст загального користування, 226,74 грн. користування ліфтами. Відповідно до наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку витрати на обслуговування гуртожитку, опалення, гарячу, холодну воду, водовідведення, електропостачання, освітлення міст загального користування, користування ліфтами за період березень вересень 2022 року відповідачці не нараховувались.

За січень жовтень 2023 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 22395,73 грн., з яких витрати 7020,00 грн. на утримання будинку та території, 5272,30 грн. на опалення, 0,00 грн. гаряча вода, 1198,22 грн. холодна вода, 634,08 грн. водовідведення, 4066,46 грн. електропостачання, 319,46 грн. освітлення міст загального користування, 152,07 грн. вивіз сміття.

Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2020-2023 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_8 , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021 ; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023-рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ.

У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких наданих позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачкою не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про повне погашення заборгованості або її відсутності.

Суд не приймає заперечення відповідачки в цій частині, адже вони не доведені належними та допустимими доказами, гуртуються на припущеннях.

Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачці та членам її родини у заявлений період, а відповідачка відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідачки від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надала.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Пунктом 1 частини 1статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення передбачені ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка після закінчення строку дії контракту №3383 від 31.07.2008 не уклала договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідачка фактично продовжує проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами.

Отже між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Аналогічні положення передбачені ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції на дату укладення контракту №2733 (11.12.2006), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п.3 ч.2ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17).

Отже, відповідачка після закінчення строку дії контракту №3383 від 31.07.2008 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинна була щомісячно сплачувати фактично отримані нею послуги на умовах, визначених законом.

На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані послуги і за період з 01.11.2020 31.10.2023.

Разом із тим суд приймає до уваги, що після звернення позивачем із позовом до суду та до відкриття провадження у справі відповідачкою за відповідними платіжними інструкціями від 30.12.2023 здійснена часткова оплата заборгованості за період січень 2023 року жовтень 2023 року, а саме за січень 2023 року сплачено 3874,83 грн., в т.ч. 792,00 грн. за електроенергію, 192,38 грн. за водопостачання, 101,80 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивіз сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць, 2744,00 грн. за опалення; за лютий 2023 року сплачено 2531,77 грн., в т.ч. 924,00 грн. за електроенергію, 128,26 грн. за водопостачання, 67,87 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивіз сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць, 1367,00 грн. за опалення; за березень 2023 року сплачено 2100,00 грн., в т.ч. за електроенергію 844,80 грн., 112,22 за водопостачання, 59,39 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць, 1038,96 грн. за опалення; за квітень 2023 року сплачено 1130,23 грн., в т.ч. 792,00 грн. за електроенергію, 112,22 грн. за водопостачання, 59,39 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць, 121,98 грн. за опалення; за травень 2023 року сплачено 827,22 грн., в т.ч. 660,00 грн. за електроенергію, 80,16 грн. за водопостачання, 42,42 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць; в червні 2023 року сплачено 1010,13 грн. в т.ч. 818,40 грн. за електроенергію, 96,19 грн. за водопостачання, 50,90 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,00 грн. за освітлення загальних місць; за липень 2023 року сплачено 827,22 грн., в т.ч. 660,00 грн. за електроенергію, 80,16 грн. за водопостачання, 42,42 грн. за водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,00 грн. освітлення загальних місць; у серпні 2023 року сплачено 959,22 грн., в т.ч. 792,00 грн. за електроенергію, 80,16 грн. водопостачання, 42,42 грн. за водовідведення, 14,64 грн. вивезення сміття, 30,00 грн. освітлення загальних місць; за вересень 2023 року сплачено 995,45 грн., в т.ч. 739,20 грн. за електроенергію, 112,22 грн. за водопостачання, 59,39 грн. водовідведення, 14,64 грн. за вивезення сміття, 30,0 грн. за освітлення загальних місць; за жовтень 2023 року сплачено 983,73 грн. без визначення переліку конкретних послуг.

Зазначені та досліджені судом під час розгляду справи платіжні інструкції від 30.12.2023 на сплату зазначених витрат містять посилання на платника ОСОБА_1 та в призначенні зазначається, про оплату за гуртожиток за кім. АДРЕСА_3 .

Загальна сума сплачених відповідачем послуг за період січень 2023 року - жовтень 2023 року становить 15239,80 грн. із нарахованих за цей період відповідно до розрахунку позивача 22 395,73 грн. Отже несплаченою залишається заборгованість за період січень 2023 року - жовтень 2023 року в сумі 7155,93 грн.

Позивач не заперечує та підтверджує сплату відповідачкою після звернення до суду із позовом заборгованості в сумі 16957,67 грн. за період січень 2023 року - 01.12.2023 року. Зазначене вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву від 20.02.2024 вих. №01-13/817.

За таких обставин позовні вимоги позивача в частині стягнення із відповідача заборгованості за січень жовтень 2023 року підлягають задоволенню в сумі 7155,93 грн.

Оскільки, існування предмета спору в частині стягнення 15 239,80 грн, за період січень жовтень 2023 року боргу припинилось в цій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Проведені відповідачем оплати в сумі 1717,87 грн. за листопад 2023 року та 1302,70 грн. за грудень 2023 року та надані та їх підтвердження платіжні інструкції від 30.12.2024 та від 31.01.2024 відповідно судом не приймаються, оскільки період листопад грудень 2023 року не охоплюється вимогами заявленого позивачем позову.

Щодо посилання відповідачки, що в період з 28.02.2022 по 01.11.2022 вона та члени її родини в гуртожику не проживали, то таке твердження не суперечить наданій позивачем довідці ХНМУ від 01.12.2023 №5, де міститься інформація, що в період з 01.03.2022 по 30.09.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично не проживали. Також судом здійснені детальний аналіз те перевірка складеного позивачем розрахунку ціни позову за період 01.11.2020-31.10.2023 та його змістом доводиться, що за період березень вересень 2022 року позивачем не нараховувались відповідачці витрати з обслуговування гуртожитку, теплопостачання (опалення), гарячої води, холодної води, водовідведення, електропостачання, освітлення місць загального користування, користування ліфтами.

Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного.

За актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом).

Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти ().

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч. 4-8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у разі приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, до містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках.

Відповідно до п.п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором».

Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти () під час судового розгляду не добуто.

У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі.

Відповідно інформації Міністерства охорони здоров`я України, викладеної листом станом на 03.09.2024 за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №393361478 від 03.09.2024) щодо об`єкту будівля літ. А-2-16 (гуртожиток) за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я, особа, яка наділяється правом оперативного управління зазначеним об`єктом є Харківський національний медичний університет (номер запису про інше речове право 48953902). Станом на 04.09.2024 за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти (). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», підпункту 14 пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267, Наказу МОЗ України від 26.01.2018 и№152 Харківський національний медичний університет належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до чинного Розпорядження КМУ від 08.02.2021 №103-р та наказу МОЗ від 15.03.2021 №452. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, МОЗ спрямував свою волю на передання не окремого майна, прав та обов`язків ХМАПО, а всієї їх сукупності. Відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерством охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 268. Станом на теперішній час наказ МОЗ від 27.12.2023 №2343 є чинним. Будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на сьогодні студентський гуртожиток №7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово комунальних послуг здійснюється ХМНУ шляхом укладення договорів на закупівлю послуг за державні кошти.

Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства

від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021р. №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на час розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти.

У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.

Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України.

Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість».

Суд не може заохочувати недобросовісну поведінку боржника з тим, щоб останній отримав майнову вигоду лише через невиконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23. Більш того, суд вважає, що визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливає на обов`язок відповідачки здійснювати оплату витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг позивачу, який наразі продовжує бути балансоутримувачем будівлі гуртожитку.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог позивача про стягнення заборгованості в сумі 9250,72 грн. за період листопад-грудень 2020 року строку позовної давності, то суд дійшов висновку, що заява про його застосування не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із приписами ст. ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Постановою Кабінету Міністрів України "«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати").

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Також Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану

Таким чином, враховуючи те, що з 30 березня 2020 року у зв`язку із запровадженим карантином, який діяв до 30 червня 2023 року на всій території України, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, а в подальшому введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості з 01.02.2019 не виходить за строки позовної давності.

Інші доводи відповідачки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим відповідно до п.п. 3), 4) частини 3 цієї норми при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи наведені положення процесуального закону та часткове погашення відповідачем заборгованості вже після пред`явлення позивачем позову, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у розмірі 2684, 00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.509,526,611,638,639,714 ЦК України, ст.ст.12,81,141,247,263-265,279,280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, код ЄДРПОУ) заборгованість з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг у розмірі 83 534,94 грн. (вісімдесят три тисячі п`ятсот тридцять чотири гривні 94 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, , ) судовий збір у розмірі 2684, 00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2025 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя