СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/58/25
ун. № 759/5005/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. розглянувши заяву про самовідвід за матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року до провадження судді Петренко Н.О. надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою дотримання цієї гарантії, в частині запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді, статтями 36 та 37 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому поняття "інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості" є оціночним, тлумачення та використання якого залежить від суб`єктивного усвідомлення певних обставин особою, яка його застосовує, виходячи зі свого внутрішнього переконання та власного ставлення до них.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Оскільки цивільне процесуальне законодавство встановлює загальні вимоги до вмотивованості відводу (самовідводу), суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010р. ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6Конвенціїпрозахист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Суддею Петренко Н.О. раніше вже розглядалися судові справи, в яких Лало В.В. брав участь як сторона у справі. Зокрема, це справи № 759/1386/19, № 759/18906/23, № 759/1382/19 та № 759/4038/23.

Під час розгляду зазначених попередніх справ Лало В.В. неодноразово заявляв відводи судді Петренко Н.О., що свідчить про наявність у скаржника сумнівів щодо неупередженості судді. Крім того, скаржник звертався зі скаргами до Вищої ради правосуддя щодо дій судді Петренко Н.О.

Заява про самовідвід у даній ситуації є необхідним заходом для запобігання потенційному конфлікту інтересів та забезпечення високого рівня довіри суспільства до судової влади. Усунення судді, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, сприяє об`єктивному та справедливому розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини та керуючись принципами незалежності та неупередженості судової влади, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду скарги Лало В.В.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 39, 40, 41, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Петренко Наталії Олексіївни про самовідвід за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця- задовольнити.

Відвести суддю Святошинського районного суду міста Києва Петренко Наталію Олексіївну від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця передати до цивільної канцелярії Святошинського районного суду міста Києва для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя Н.О. Петренко