Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2552/24

Провадження № 2/943/460/2025

14 квітня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, виготовила технічний паспорт на будинок, здійснює догляд за будинком, несе витрати на його утримання. З метою оформлення спадкових прав звернулася до нотаріуса, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Підставою відмови слугувала відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, оскільки мати ОСОБА_3 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. Тому просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно.

Позивачка, до початку підготовчого судового засідання, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим 17.02.1978 року Андріївською сільською радою Буського району Львівської області, підтверджується факт смерті батька позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 6.

Свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим Андріївською сільською радою Буського району Львівської області від 19.03.1980 року, підтверджується факт смерті матері позивачки ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 9.

Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 .

Такий згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 01.08.2018 року, вбачається, що житловий будинок 1990 року побудови, загальною площею 79.8 кв.м., інвентаризаційна вартість будинку становить 130992 гривень, відповідає технічним нормам побудови, придатний для проживання.

З довідок виданої Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області № 26 від 30.10.2024 року підтверджується факт, що відповідно до Наказу № 7 «Про впорядкування, присвоєння, зміну нумерації об`єктам нерухомого майна в с. Петричі Золочівського району Львівської області», адресу житлового будинку було змінено з « АДРЕСА_2 » на « АДРЕСА_1 ».

Належність спадкового житлового будинку ОСОБА_3 підтверджується довідкою виданою Красненською селищною радою від 30.10.2024 року № 282.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Спадкодавець ОСОБА_3 доводиться матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 28.06.1961 року, про що зроблено актовий запис № 40 та спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис № 14 від 19.07.1980 року, видане та зареєстроване Андріївською сільською радою Буського району Львівської області, підтверджується факт, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивачка фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею в одному житловому будинку, що стверджується довідкою виданою Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області № 282 від 30.10.2024 року.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354, 1274 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок (будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда