Справа № 539/3911/24
Провадження № 2/539/93/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

представника позивача - адвоката Тисячник Р. Р.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі - ТОВ «Макс Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Макс Кредит» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 31 грудня 2021 року серії ФК № В0000479, отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 11 квітня 2018 року.

ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 10 травня 2024 року уклали договір кредитної лінії № 00-9759835, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, останній зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 1.1); сума кредитного ліміту - 5 000 грн, тип кредиту - кредитна лінія (пункт 1.2); позичальник зобов`язався оплатити проценти 25 травня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (пункт 1.4); стандартна процентна ставка - 1,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (пункт 1.5.1); знижена процентна ставка - 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.3.1 договору, знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного у пункті 1.3 договору (пункт 1.5.2).

Договір між сторонами укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Позичальник через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті кредитодавця, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого сформовано одноразовий ідентифікатор, який відправлено на телефон позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання договору. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Позичальник мав ознайомитися послідовно з паспортом кредиту та офертою, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. Договір містить персональні дані позичальника, зокрема його прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації, паспортні дані, контактний номер телефону. Без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт кредитодавця та вибору строку і суми кредиту, договір між позичальником та кридитодавцем не був би укладений. Позичальник здійснив чіткий алгоритм дій для проходження всіх етапів отримання кредиту і акцептував надану кредитодавцем оферту.

Укладення договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, який вчинив чітку сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Позичальник ознайомився з умовами паспорту кредиту та офертою, після чого проявив намір вступити з кредитодавцем у договірні відносини на умовах, визначених самим позичальником. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні договору позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Позичальник на час укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти.

Укладений договір відповідає вимогам Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншим нормативним актам.

Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, проте відповідач не сплатив заборгованість за кредитом. Позивач направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, проте вона була залишена без належного реагування.

На час звернення з позовом заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 становить 17 086 грн, що складається з основної заборгованості - 5 000 грн, заборгованості за комісією - 500 грн, заборгованості за процентами - 5 586 грн та заборгованості за штрафами - 6 000 грн.

ТОВ «Макс Кредит» та адвокат Тисячник (Кузеванова) Р. Р. уклали договір про надання юридичної (правової) допомоги. Відповідно до акта адвокат надала позивачу наступні послуги: здійснила аналіз, зібрала докази, підготувала правову позицію та підготувала позовну заяву про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії; підготувала адвокатський запит до Акціонерного товариства «Універсал банк» (далі - АТ «Універсал банк»); підготувала клопотання про витребування доказів. За вказані юридичні послуги позивач сплатив ОСОБА_2 гонорар у розмірі 8 000 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 2 422,40 грн судового збору та 8 000 грн витрат на юридичну (правничу) допомогу.

На підставі викладеного ТОВ «Макс Кредит», з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 у розмірі 17 086 грн, судовий збір - 2 422,40 грн, витрати на юридичну (правничу) допомогу - 8 000 грн.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на ТОВ «Макс Кредит». Вказував, що не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами, вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що наявна у матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наявна в матеріалах справи паперова копія спірного кредитного договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документа), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору між сторонами у справі.

Відповідач вказував, що не укладав договір кредиту, який долучив представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно, не погоджував процентну ставку та інші умови кредитування. Жоден доказ по справі не підтверджує підписання відповідачем кожної сторінки договору з усіма його умовами. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження останнім пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо.

ОСОБА_1 звернув увагу на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Вказував, що нарахування неустойки, з урахуванням положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, можливе лише до 23 лютого 2022 року включно. Кредитний договір укладено після 24 лютого 2022 року та в період триваючого воєнного стану, який ніким не скасовано та не припинено. Заявлені кредитором вимоги про стягнення з відповідача 6 000 грн неустойки не підлягають задоволенню за безпідставністю.

На підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності у відповідача боргу за цим договором позивач надає тільки розрахунки заборгованості та довідку іншої фінансової компанії (банку). ОСОБА_1 наголошував, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, отже, не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку (фінансової установи) та не містять відомостей, що дозволили перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем тощо. Інформаційна довідка юридичної особи - фінансової компанії, відповідно до якої нібито, як зазначає позивач, відповідачу перераховано тіло кредиту, не може бути належним підтвердженням здійснення переказу, оскільки повністю перебуває в залежності від сторони позивача. Фактично позивач міг скласти довідку будь-якого змісту, що нівелює значення такого документа.

ОСОБА_1 вказував, що не відомо, кому належить карткові рахунки, на які переказано спірні кошти, оскільки лист не містить ідентифікуючих даних про відповідача (із фрагментів номеру карти, що відображені в повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачу). Інформаційна довідка не є первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, тому є неналежним та недопустимим доказом. Інформаційне повідомлення, на яке посилається позивач, не є первинним документом, що підтверджує перерахування кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, отже, не є належним доказом існування боргу. Відповідач, між тим, звернув увагу, що збирати докази з власної ініціативи суд не має права з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та верховенства права.

Отже, позивач не довів обставини, на яких гуртуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення договору позики (кредиту) з відповідачем на умовах, що вказані в наданій копії договору позики (кредиту), не довів перерахування тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами.

ОСОБА_1 зазначив, що позивач не надає доказів на підтвердження факту оплати витрат на адвоката у розмірі 8 000 грн. З наданих документів (акти, рахунки, договори) не вбачається, що гонорар у розмірі 8 000 грн взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з відповідача. Вказані документи можуть стосуватися будь-яких інших справ за позовом ТОВ «Макс Кредит» щодо будь-якого іншого позичальника, що вказує на відсутність обов`язку відповідача сплачувати (компенсувати) такі витрати позивача, навіть якщо такі й мали місце, оскільки у платіжному дорученні про сплату гонорару не вказано ПІБ або номеру кредитного договору. Вважав, що обсяг виконаних робіт адвокатом є не співмірним з фактичними витратами, необхідними для розгляду цієї справи, оскільки всі документи адвоката у цій справі мають шаблонний (типовий) характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудовитрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження з боку адвоката. Відомості, що адвокат витратив на складання позову зазначену в наданих документах кількість годин, не відповідають дійсності та здоровому глузду. Вказана вартість послуг адвоката - 8 000 грн, на думку відповідача, не співмірна із необхідним часом, які міг би витратити адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах, та є явно завищеною. Відповідач вважав, що правові підстави для стягнення з нього 8 000 грн витрат на професійну (правничу) допомогу на користь позивача відсутні, тому в задоволенні заяви представника про стягнення таких витрат варто відмовити.

ТОВ «Макс Кредит» подало відповідь на відзив, в якому вказувало, що кредитний договір між кредитором та відповідачем укладений у письмовій формі у вигляді електронного правочину. Порядок укладення кредитного договору покроково зазначений в позовній заяві. У позивача є персональні дані відповідача, які ідентичні тим, які сам відповідач вказав у відзиві. До відзиву не додано жодних доказів, які б підтверджували шахрайське оформлення кредиту за персональними даними відповідача. Відповідач здійснив відповідні дії для підписання договору. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовий ідентифікатор 09703; відправлено 10.05.2024 10:47:58; введено 10.05.2024 10:48:15; підписано електронним підписом позичальника (електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ). Позивач звернув увагу, що зазначені дані вказані у кредитному договорі та ідентичні дані про номер телефону вказано самим відповідачем у відзиві на позовну заяву. Також ідентичними є ПІБ, адреса реєстрації, ІНН. Жодних доказів, що ці дані отримані позивачем чи іншою особою шахрайським способом відповідачем не надано.

ТОВ «Макс Кредит» вказувало, що кошти за спірним кредитним договором перераховані Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» (далі - ТОВ «Платежі онлайн»), яке є учасником платіжної системи з відповідною ліцензією. Позивач не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, тому не має права відкривати рахунки своїм позичальникам. Саме тому кошти відповідачу було перераховано через ТОВ «Платежі онлайн» на підставі договору про переказ коштів. Доводи відповідача, що повідомлення ТОВ «Платежі онлайн» не може бути належним та допустимим доказом у справі, є безпідставними. Повідомлення ТОВ «Платежі онлайн» доводить перерахування коштів від позивача відповідачу.

Позивач також вказував на пункт 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про споживче кредитування», який викладено у новій редакції, а також вважав, що по тим договорам, які будуть укладатися після 30 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, нараховувати штрафні санкції можна. Звернув увагу на пункт 2 листа Національного банку України від 15 січня 2024 року № 14-0004/3433. Вказував, що борг розрахований згідно з умовами договору. Відповідач не здійснив жодної оплати за кредитним доґовором. Якщо відповідач вважає розрахунок не вірним, він має право надати суду свій розрахунок та докази оплати кредитного договору, чого він не зробив.

Рух справи

17 вересня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. До позовної заяви додано клопотання про витребування в АТ «Універсал банк» інформації щодо ОСОБА_1 : повні реквізити картки № НОМЕР_2 із зазначенням прізвища, імені та по-батькові власника цієї картки, чи було зараховано 10 травня 2023 року ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 чи іншу банківську картку (банківський рахунок) грошові кошти у розмірі 5 000 грн. Представником позивача також подано заяву про участь у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2024 року справу № 539/3911/24 передано судді Пилипчуку М. М.

Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 19 вересня 2024 року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді, яка надійшла до суду 30 вересня 2024 року з Центру надання адміністративних послуг Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

До суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви. Крім того, представник позивача просила поновити строк для подання заяви про усунення недоліків, оскільки вона проживає у місті Запоріжжі, яке протягом жовтня-листопада перебувало під постійними обстрілами.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22 січня 2025 року; надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив; витребувано в АТ «Універсал банк» інформацію щодо ОСОБА_1 : повні реквізити картки № НОМЕР_2 із зазначенням прізвища, імені та по-батькові власника цієї картки, чи було зараховано 10 травня 2023 року ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 чи іншу банківську картку (банківський рахунок) грошові кошти у розмірі 5 000 грн; задоволено заяву представника позивача - адвоката Тисячник (Кузнецової) Р. Р. про участь у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09 січня 2025 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

ТОВ «Макс Кредит» через адвоката Тисячник (Кузнецову) Р. Р. 17 січня 2025 року подало до суду відповідь на відзив.

22 січня 2025 року у зв`язку з нявкою учасників справи та невиконанням ухвали суду про витребування доказів розгляд справи відкладено на 18 лютого 2025 року.

На виконання ухвали від 27 грудня 2024 року в частині витребування доказів, АТ «Універсал банк» надіслало до суду відповідь, відповідно до якої інформації щодо поповнення рахунків ОСОБА_1 10 травня 2023 року у розмірі 5 000 грн не виявлено.

Позивач 29 січня 2025 року звернувся до суду з клопотанням про витребування у АТ «Універсал банк» інформації щодо: повних реквізитів картки № НОМЕР_2 із зазначенням прізвища, імені та по батькові власника картки; чи було зараховано 10 травня 2024 року ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року вказане клопотання про витребування доказів було задоволене.

18 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача про повторне витребування доказів, зазначених в ухвалі суду від 30 січня 2025 року, розгляд справи відкладено на 12 березня 2025 року.

19 лютого 2025 року повторно направлено на адресу АТ «Універсал банк» ухвалу суду від 30 січня 2025 року для належного виконання.

Витребувані ухвалою суду від 30 січня 2025 року докази надійшли до суду 27 лютого 2025 року.

У судовому засіданні 12 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з наданими банком доказами та неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 10 квітня 2025 року.

Судові повістки були направлені ОСОБА_1 на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання, яку він також вказував і у відзиві на позовну заяву, проте судова кореспонденція повернулася до суду з відміткою поштової служби «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат не проживає», що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений належним чином, подавав до суду відзив на позовну заяву, що свідчить про його обізнаність щодо судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 квітня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 10 травня 2024 року ОСОБА_1 , ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), одноразовим ідентифікатором 32058 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту, платежами за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію тощо. У паспорті кредиту також зазначена інформація та контактні дані про кредитодавця.

10 травня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9759835, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 09703.

Відповідно до пункту 1.1 договору кредитної лінії кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 5 000 грн. Тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби (пункт 1.2 договору кредитної лінії) .

У пункті 1.3 договору кредитної лінії сторони погодили строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язався повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 05 травня 2025 року згідно з умовами пункту 3.4 цього договору.

За змістом пункту 1.4 договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 25 травня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. У разі, якщо позичальник виконав зобов`язання по сплаті процентів не пізніше наступного дня за періодичної дати оплати процентів, то він вважатиметься таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті платежу належним чином, а проценти за цим Договором продовжуватимуть нараховуватися згідно умов цього договору. У разі, якщо позичальник виконає у повному обсязі свої зобов`язання за цим договором по сплаті нарахованих процентів на періодичну дату оплати процентів та поверне повністю суми кредиту не пізніше наступного дня за днем періодичної дати оплати процентів, то вважатиметься, що позичальник повністю достроково погасив кредит.

Тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.5 договору кредитної лінії). Стандартна процента ставка складає 1,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки) (пункт 1.5.1 договору кредитної лінії). Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (пункт 1.5.2 договору кредитної лінії). У разі здійснення позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною у пункті 1.3.1 цього договору, до позичальника, як учасника програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (знижена процентна ставка) на стандартну процентну ставку, яка зазначена у пункті 1.5.2 даного договору. У випадку невиконання позичальником умов для отримання від кредитодавця індивідуальної знижки (застосування зниженої процентної ставки), користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у пункті 1.5.1 даного договору. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов договору для отримання знижки) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за даним договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до позичальника та правом кредитодавця, передбаченим умовами програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на його сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/#Action (пункт 1.5.3 договору кредитної лінії). У разі невиконання позичальником умови програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати позичальником нарахованих процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.3.1 цього договору, за зниженою процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою пунктом 1.5.1 цього договору (пункт 1.5.4 договору кредитної лінії).

Відповідно до пункту 1.6 договору кредитної лінії кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 500 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього договору.

Згідно з пунктами 1.7.1, 1.7.2 договору кредитної лінії денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у разі її наявності) дорівнює 1,5 %. Денна процентна ставка за цим договором у разі використання позичальником права на знижену процентну ставку та комісії (у разі її наявності) дорівнює 1,5 %.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 12 704,45 % (пункт 1.8 договору кредитної лінії). Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього договору становить 9 917,33 % (пункт 1.8.1 договору кредитної лінії). Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 31 960 грн (пункт 1.9 договору кредитної лінії). Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього договору становить 31 607,50 грн (пункт 1.9.1 договору кредитної лінії).

Відповідно до пункту 2.1 договору кредитної лінії для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений постановою Національного банку України від 28 липня 2020 року № 107 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації клієнта: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (otp-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власними ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Згідно з пунктом 2.2 договору кредитної лінії цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

У разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником). Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням цього договору відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із позичальником засобом зв`язку (пункт 2.5 договору кредитної лінії).

За змістом пункт 2.6 договору кредитної лінії після здійснення акцепту позичальником, що є укладенням договору відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Відповідно до пункту 2.8 договору кредитної лінії кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту - 10 травня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем у сумі 5 000 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії (пункт 3.1 договору кредитної лінії).

Згідно з пунктами 3.2-3.4 договору кредитної лінії розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту). Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.3 цього договору. Позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії за надання кредиту та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 05 травня 2025 року.

Відповідно до пункту 6.4 договору кредитної лінії у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 250 грн; на п`ятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 500 грн; на десятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 750 грн; на двадцять перший день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 1 500 грн; на сороковий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 2 000 грн; на п`ятдесятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 2 500 грн; на шістдесятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф - 2 500 грн. У будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

У пункті 6.4.1 договору кредитної лінії викладено роз`яснення щодо штрафу: база для розрахунку штрафу - для цілей цього договору «база розрахунку» не використовується, оскільки штраф встановлено в абсолютному значенні, як результат використання відповідної бази до укладення договору; економічна сутність штрафу - грошова сума, яку повинен сплатити позичальник кредитодавцю у випадку невиконання та/або неналежно виконаного зобов`язання за цим договором. Штраф до оплати - сума всіх штрафів, які позичальник зобов`язаний сплатити за кожний факт порушення зобов`язань у випадках, визначених пунктом 6.4 цього договору. При цьому неустойка (штраф) за цим договором нараховуються у момент сплати. У випадку встановлення законодавством України обмежень (заборон/мораторіїв) на нарахування штрафних санкцій - штраф протягом періоду дії такого обмеження (заборони/мораторію) не нараховується та позичальником не сплачується. Нарахування штрафних санкцій відновлюється після скасування відповідних законодавчих обмежень (заборон/мораторіїв).

Строк дії цього договору становить 360 календарних днів. Місцем укладення цього договору є місцезнаходження товариства (пункт 7.2 договору кредитної лінії).

ОСОБА_1 10 травня 2024 року одноразовим ідентифікатором 09703 підписав додаток № 1 до договору від 10 травня 2024 року № 00-9759835 - графік погашення платежів.

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 03 вересня 2024 року № 73/09 на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція: номер транзакції - 41532-72998-99954; номер замовлення - 122788969; сума - 5 000 грн; дата та час проведення - 2024-05-10, 10:48:20; номер платіжної картки - НОМЕР_2 ; емітент платіжної картки - MONOBANK; код авторизації - 209318; опис - Refill.

На виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 січня 2025 року АТ «Універсал банк» надало інформацію про повні реквізити указаної картки, зазначило, що вказана картка була емітована на ім`я ОСОБА_1 , 10 травня 2024 року на зазначену картку ОСОБА_1 був зарахований платіж у сумі 5 000 грн.

Відповідно наданого позивачем детального розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором від 10 травня 2024 року № 00-9759835 станом на 05 вересня 2024 року становить 17 086 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованістю за комісією - 500 грн, заборгованістю за відсотками - 5 586 грн, заборгованості зі штрафів - 6 000 грн.

У вимозі про дострокове повернення кредиту від 25 червня 2024 року на адресу ТОВ «Макс Кредит» вимагає достроково повернути у повному обсязі споживчий кредит (за кредитним договором від 10 травня 2024 року, зокрема, суму (тіло) кредиту, проценти за строк фактичного користування кредитом, комісію за надання кредиту (у разі наявності) та сплатити неустойку (штраф), протягом 30 календарних днів.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835, за умовами якого позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».

Використання для підписання відповідачем договору кредитної лінії одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн на банківський рахунок (банківську картку).

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора).

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії укладено з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, договір кредитної лінії та графік платежів, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір кредитної лінії, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Макс Кредит» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Отже, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору кредитної лінії, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладаючи договір кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Макс Кредит» за договором кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 становить 11 086 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованістю за комісією - 500 грн, заборгованістю за відсотками - 5 586 грн.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок належними та допустимими доказами, власного розрахунку до суду не подав.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за тілом кредиту, комісією та відсотками.

Водночас слушними є доводи ОСОБА_1 щодо відсутності правових підстав для стягнення з нього штрафів за прострочення виконання зобов`язання.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.

Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з договору про надання грошових коштів у позику, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Презумпцію правомірності укладеного договору кредитної лінії під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, тому доводи останнього, викладені у відзиві на позовну заяву в цій частині не заслуговують на увагу.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи відповідача, що позивач не довів обставин щодо перерахунку коштів позивачу спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 03 вересня 2024 року № 73/09 та наданою на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 січня 2025 року інформаційною довідкою від 12 лютого 2025 року № БТ/1448.

Доводи ОСОБА_1 , що не відомо, кому належать карткові рахунки, на які переказано спірні кошти, спростовуються інформаційною довідкою АТ «Універсал банк» від 12 лютого 2025 року № БТ/1448.

Інші викладені у відзиві доводи зводяться до помилкового тлумачення норм матеріального права та намагання уникнути відповідальності за виконання зобов`язань перед позивачем.

Зібраними у справі доками підтверджено, що в ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «Макс Кредит» за договором кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 у розмірі 11 086 грн, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання грошових коштів у позику порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено на 64,88 %. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 571,65 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву заявлено про неспівмірність витрат на правничу допомогу, яка на думку відповідача є явно завищеною.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правової допомоги від 19 лютого 2024 року № 18/02-МК, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу від 17 вересня 2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 17 вересня 2024 року, квитанцію від 17 вересня 2024 року № 17/09.

В акті приймання-передачі виконаних робіт від 17 вересня 2024 року зазначено вартість послуг, яка становить 8 000 грн, з яких: консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 год) - 2 000 грн, підготування проекту позовної заяви (5 год) - 4 000 грн, підготовка адвокатського запиту до АТ «Універсал банк» (1 год) - 1 000 грн, підготовка клопотання про витребування доказів - 1 000 грн.

Згідно з квитанцією від 17 вересня 2024 року № 17/09 ТОВ «Макс Кредит» сплатило 8 000 грн за договором про надання правової допомоги від 19 лютого 2024 року № 18/02-МК (кредитний договір від 10 травня 2024 року № 00-9759835, ОСОБА_1 ).

Представник позивача брав участь у судових засіданнях, звертався до суду із заявами про витребування доказів.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі №717/1699/22). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував розмір задоволених позовних вимог, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» заборгованість за договором кредитної лінії від 10 травня 2024 року № 00-9759835 у розмірі 11 086 (одинадцять тисяч вісімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» судовий збір у розмірі 1 571 (одна тисяча п`ятсот сімдесят одна) гривня 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» витрати на професійну (правову) допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Малевича Казимира, 86Е; ЄДРПОУ - 42806643).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук