№ 207/1114/25
№ 2/207/856/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй, ОСОБА_1 , на підставі договору дарування 5/16 частин квартири від 24 листопада 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. належить 5/16 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на частку квартири зареєстроване тим же нотаріусом.

Напр кінці 2024 року у неї виникла потреба розпорядитися належним їй майном, через що вона звернулася до нотаріальної контори з приводу відчуження своєї частки квартири. При перевірці заборон або арештів нерухомого майна, було виявлено, що є обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Для зняття арешту з належного їй майна вона звернулася з заявою про зняття арешту з майна до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на що отримала відповідь за № 03/28.5-34/7105 від 03.02.2025 року, згідно якої їй повідомлено, що в ході перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу встановлено, що на виконанні у відповідному Відділі не перебували виконавчі документи щодо стягнення грошових коштів відносно неї на користь юридичних осіб та держави.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за адресою на частині майна, яке на праві власності належить їй, а саме: АДРЕСА_1 , наявний запис про обтяження за № 27779462 на все нерухоме майно від 14.02.2006 року за постановою № б/н від 07.02.2006 виданою ДДВС у Баглійському районі м. Дніпродзержинська.

Надати більш вичерпну інформацію відносно вищезазначеного виконавчого провадження немає можливості у зв`язку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, тому у зв`язку із закінченням терміну зберігання дане виконавче провадження за вказаний період знищено. А також було запропоновано звернутися до КП «Дніпродзержинського БТІ» для надання копії документів на підставі яких внесено дані про обтяження за № 27779462 від 14.02.2006 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Скориставшись даною рекомендацією, вона звернулася до КП «Дніпродзержинського БТІ», де отримала належним чином завірену копію Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.02.2006 року на підставі яких внесено дані про обтяження за № 27779462 від 14.02.2006 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до постанови ДВС у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області АЕ 940863, знято з оригіналу: серія АЕ № 940862 від 07.02.2006 державного виконавця щодо накладання арешту на майно ОСОБА_2 , а саме на належну йому частку в квартирі АДРЕСА_2 , арешт був накладений державним виконавцем на виконання виконавчого листа 2-345 виданого 16.02.2004 Баглійським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Отже, частка у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй, однак розпорядитися нею належним чином, як того передбачає чинне законодавство України, вона не має можливості, так як на майно спадкодавця накладений арешт та заборона відчуження, який неможливо зняти іншим шляхом окрім судового. Тому вона вимушена звернутися до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з даною позовною заявою.

На підставі зазначеного позивачка в позовній заяві просить суд: зняти арешт з усього майна, що належить померлому ОСОБА_2 , накладений на підставі Постанови АЕ 940863, знято з оригіналу: серія АЕ № 940862 від 07.02.2006 р. Державної виконавчої служби у Баглійському районі м. Дніпродзержинька, вик. ОСОБА_5 , реєстраційний номер обтяження № 27779462, зареєстрований 14.02.2006 р. Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, заперечень проти позовних вимог не надано.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 405210019 від 25.11.2024 вбачається, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , наявний запис про обтяження за № 27779462 на все нерухоме майно від 14.02.2006 року за постановою № б/н від 07.02.2006 виданою ДДВС у Баглійському районі м. Дніпродзержинська (арк.с. 5).

Відповідно до копії договору дарування 5/16 частин квартири від 24 листопада 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., ОСОБА_1 належить 5/16 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на частку квартири зареєстроване тим же нотаріусом (арк.с. 6).

Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.02.2006 року, виданої державним виконавцем відділу ДВС у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Пушкарук М.В., накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , арешт був накладений державним виконавцем у зв`язку з виконанням виконавчого листа 2-345 виданого 16.02.2004 Баглійським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6 ? ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (арк. с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 19 вересня 2006 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.с. 13).

Листом Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.02.2025 повідомлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено що за адресою на частині майна, яке на праві власності належить ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , наявний запис про обтяження за № 27779462 на все нерухоме майно від 14.02.2006 року за постановою № б/н від 07.02.2006 виданою ДДВС у Баглійському районі м. Дніпродзержинська (арк. с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також суд звертає увагу на те, що арешт накладений на підставі виконавчого листа № 2-345 від 16.02.2004 року, виданого Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6 , 1989 р.н., та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини, на користь ОСОБА_1 , а спірних відносин на даний час по вказаним виконавчим документам вже не існує.

Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно порушує права власності позивача щодо розпорядження своєю власністю.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Встановлено, що позивач зверталася із заявою про зняття арешту на належне їй нерухоме майно, однак виконавчою службою відмовлено у знятті такого обтяження.

Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом встановлено, що на даний час не існує відкритого виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, відсутність зазначених відомостей, беручи до уваги, що позивач звертався із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на її майно та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на мирне володіння нерухомим майном.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого ОСОБА_2 .

Суд також звертає увагу, що позивачка позбавлена іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту із належного їй майна.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на повноцінне володіння своїм майном внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ялтинська, буд. 2 про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт з усього майна, що належить померлому ОСОБА_2 , накладений на підставі Постанови АЕ 940863, знято з оригіналу: серія АЕ № 940862 від 07.02.2006 р. Державної виконавчої служби у Баглійському районі м. Дніпродзержинька, вик. ОСОБА_5 , реєстраційний номер обтяження № 27779462, зареєстрований 14.02.2006 р. Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко