ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6414/25
провадження № 4-с/753/79/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни та скасування постанови.

Вказана скарга обгрунтована тим, що 28.03.2016 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Данинюк О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №6713, виданого 19.11.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 42 126,85 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Єрмаковою О.А. 08.08.2023 була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках скаржника. Так, 20.05.2024 державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , оскільки відповідно до наданої ним довідки з Ощадбанку, рахунок НОМЕР_1 є рахунком для виплати заробітної плати. 26.02.2025 ОСОБА_1 отримав довідку АТ «Державний ощадний банк України», у якій зазначено, що він має пенсійний рахунок НОМЕР_2 , відкритий 04.09.2017. В подальшому, 07.03.2025 вказана довідка з АТ «Державний ощадний банк України» разом з заявою про зняття арешту з вищевказаного рахунку за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» була скерована ОСОБА_1 до державного виконавця, які згідно трекінгу відправлень «Укрпошта» були отримані уповноваженою особою Дарницького ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ), проте станом на 27.03.2025 рішення щодо їх розгляду не прийнято, арешт з рахунку не знято. Враховуючи те, що відмова державного виконавця про зняття арешту з вищевказаного пенсійного рахунку порушує право ОСОБА_1 на отримання пенсійних виплат, останній був змушений звернутись з даною скаргою до суду та просить: - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни у виконавчому провадженні НОМЕР_3, що полягає у відмові про скасування арешту на грошові кошти, які знаходяться на пенсійному рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», та який належить ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3; - скасувати постанову державного виконавця Дарницького ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни про накладення арешту на грошові кошти від 08.08.2023 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3.

Суддя, вивчивши зміст скарги, дослідивши додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню, зокрема: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначено у розділі VII ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17.

З матеріалів даної справи вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни, яка полягає у не знятті арешту з його пенсійного рахунку, накладеного в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, відкритого 28.03.2016, з примусового виконання виконавчого напису №6713, виданого 19.11.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 42 126,85 грн.

Таким чином, враховуючи те, що заявник оскаржує бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, а не в рамках виконавчого провадження з виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, суд, з урахуванням положень та норм вищевказаного законодавства України, дійшов висновку, що його вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частиною першою статті 186 ЦПК України, стст. 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової Олени Анатоліївни та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.

Дата підписання ухвали - 07.04.2025.