КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/1169/24
провадження № 22-ц/824/732/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року в складі судді Галаган В. І.,

встановив:

02.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, прізвище дружини ОСОБА_4 після державної реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюбу - ОСОБА_4 (а.с. 43).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і кв. 47 , здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№ 111 (4511).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» 13.10.2021 року.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право виконавця комунальної послуги у разі укладення індивідуального договору про надання житлово-комунальної послуги отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача (зокрема довідка про осіб, проживаючих за вказаною адресою).

Проте, договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачами та позивачем не був укладений, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів між споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» від мешканців вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася.

Відсутність договору про надання послуг з постачання централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідачів) від оплати послуг в повному обсязі.

Згідно отриманої Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідачі зареєстровані та є мешканцями квартири АДРЕСА_1 , відповідно вони є споживачами послуг ТОВ "Євро-Реконструкуція" з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідачі з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з серпня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.12.2023 у розмірі 58 992, 87 грн, з яких:

- заборгованість з централізованого опалення - 35 088, 08 грн;

- заборгованість за гаряче водопостачання - 23 904, 79 грн.

Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачем протягом спірного періоду не надходило.

Оскільки відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, позивач просив стягнути на свою користь також 3% річних та інфляційні втрати.

Інфляційна складова боргу станом на 23.02.2022 становить 11 845,74 грн:

- за централізоване опалення/постачання теплової енергії становить 8 887, 88 грн;

- за послуги з гарячого водопостачання - 2 957, 86 грн.

Розмір 3 % річних станом на 23.02.2022 становить 3 463,38 грн:

- за централізоване опалення/постачання теплової енергії -2 493,75 грн;

- за послуги з гарячого водопостачання - 969,63 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 58 992,87 грн, інфляційну складову боргу - 11 845,74 грн, 3% річних - 3 463,38 грн.

Також просив відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 39 477,13 грн, втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 4 648,65 грн, 3% річних - 1 311 грн, а всього на загальну суму 45 436,78 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір по 462, 92 грн з кожного відповідача.

05.03.2024 ТОВ «Євро-Реконструкція» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

З урахуванням заявленої відповідачами заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 50 748, 54 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5 133, 23 грн, 3% річних у розмірі 4 019,82 грн, судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028, 00 грн.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач був позбавлений змоги та свого законного права написати відповідь на відзив у встановлені законом строки або направити свої заперечення до суду з огляду на те, що лише 14.02.2024 отримав відзив на позовну заяву від ОСОБА_4 , а 16.02.2024 отримав відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 .

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) .

Тобто, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.

Строк позовної давності за вимогами, які виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженими на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) .

Тому заява відповідачів про застосування строків позовної давності може бути застосовано судом лише до заявлених позовних вимог за отримані послуги з постачання теплової енергії в межах періоду з січня 2016 року по 12 березня 2017 року.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у розмірі 59901,65 грн, яка складається з:

- суми заборгованості з постачання теплової енергії - 26 843,75 грн;

- суми заборгованість за послугу з постачання гарячої води - 23 904, 79 грн;

- інфляційної складової боргу - 5 133,29 грн;

- 3 % річних - 4 019,82 грн.

07.03.2024 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року в частині стягнення з неї заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що квартира не приватизована, ні вона, ні її діти в квартирі не проживають. Вона не проживає в квартирі за місцем реєстрації з вересня 2020 року, комунальними послугами не користується. Проживає з новим чоловіком ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 . Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 . Шлюб з ОСОБА_1 розірвано 18 січня 2020 року. Посилання позивача на норми закону про право власності є помилковими.

Суд першої інстанції вказаного не врахував, проігнорував надані нею акти опитування сусідів про фактичне не проживання в квартирі АДРЕСА_1 та фактичне проживання за іншою адресою.

Вона не знала, що її колишній чоловік ОСОБА_1 не сплачує за надані послуги ТОВ "Євро-Реконструкція", так як вона припинила з ним спілкування після офіційного розірвання шлюбу 18 січня 2020 року.

Вважає, що за надані послуги повинен сплачувати той, хто їх отримував в повному обсязі, тим паче що на воду встановлені лічильники.

Просить звільнити її від сплати боргу за послуги, яких вона не отримувала та застосувати право індивідуальної відповідальності кожного члена сім`ї в межах відповідальності кожного, так як домовитися з іншими членами сім`ї в межах солідарної відповідальності не є можливим.

Не погоджується з застосуванням судом першої інстанції положень ст. 541 ЦК України, оскільки диспозиція цієї статті передбачає солідарний обов`язок у разі неподільності предмета зобов`язання.

16.04.2024 ТОВ «Євро-Реконструкція» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ «Євро-Реконструкція» задовольнити.

Зазначило, що під час подання апеляційної скарги позивачем надано розрахунок заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2023 року з урахуванням строків позовної давності, в якому допущено технічну описку у підрахуванні інфляційної складової боргу та 3% річних.

З урахуванням заявленої відповідачами заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість яка складається з:

- суми заборгованості за централізоване опалення - 26 843,75 грн;

- суми заборгованість за постачання гарячої води - 23 904, 79 грн;

- інфляційної складової боргу - 7 121,52 грн;

- 3 % річних - 2 031,59 грн, всього 59 901 грн 65 коп.

Зазначило, що у період виникнення заборгованості за надані послуги, місце постійного проживання ОСОБА_4 у квартирі підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва, а отже вказана особа є споживачем наданих послуг та належним співвідповідачем.

Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те,що вони є користувачами наданих послуг.

ТОВ "Євро-Реконструкція" щомісячно з липня 2014 року на адресу споживачів направляє квитанції, в яких зазначається кількість осіб, що проживають в квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання ( по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб), існуючий розмір боргу, у разі його наявності.

Доказів того, що ОСОБА_4 до моменту подання позову зверталась з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників лічильників чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі суду не надано.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що надання послуг з послуги з централізованого опалення/постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 ,в тому числі ч квартирі 47 , здійснюється ТОВ "Євро-Реконструкція" на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно рішення від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України "Про теплопостачання", є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Пунктом 3.3 Статуту ТОВ "Євро-Реконструкція", передбачено, що основними видами господарської діяльності є діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно розрахунку заборгованості позивача з надання послуги з постачання гарячої води за вказаною адресою, о/р НОМЕР_1 , заборгованість відповідачів за період з січня 2016 року по листопад 2023 року складає 58 992,87 грн, загальна заборгованість (включаючи 3% та інфляційну складову боргу) становить 74 301,99 грн.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 30.01.2017 по 21.11.2023 зареєстровані: ОСОБА_1 - з 14.08.2002; ОСОБА_2 - з 14.08.2003; ОСОБА_3 - з 14.08.2003; ОСОБА_4 - з 14.08.2003 (а.с.16).

18 січня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.42).

14 лютого 2023 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.43).

Відповідно до Акту від 08 лютого 2024 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 дійсно фактично не проживає з 09.2020 по сьогодення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44).

Відповідно до Акту про проживання не за місцем реєстрації, складеного представниками ОСББ "Хорольська-1А" від 07.02.2024, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , починаючи з 10 вересня 2020 року (а.с. 45).

Згідно витягу з реєстру Київської територіальної громади, ОСОБА_4 з 08.02.2024 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.46).

Задовольняючи позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до відповідачів про стягнення заборгованості, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідачі є споживачами послуг з постачання гарячої води та теплової енергії, які надавалися позивачем, на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте, відповідачами не здійснюється оплата послуг, а тому витрати з надання вказаних послуг підлягають стягненню з боржників (відповідачів), обов`язок яких є солідарним.

При обрахуванні суми заборгованості з оплати послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у загальному розмірі 58 992 грн 87 коп. судом першої інстанції в основу обчислень покладена надана позивачем довідка-розрахунок.

Посилаючись на те, що на правовідносини, які виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості з оплати послуг з центрального опалення та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

З огляду на те, що з позовом до суду позивач звернувся лише 16 січня 2024 року, клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності не заявляв, з огляду на заяву відповідачів про застосування загального строку позовної давності до заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову: в частині стягнення заборгованості за період з 16.01.2021 по 16.01.2024 за послугу з централізованого опалення - 14 231,18 грн, за послугу з постачання гарячої води - 25 245,95 грн, втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку - 4 648,65 грн, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 311 грн, розраховані за період х 16.01.2021 до 24.02.2022.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

У частині 1 статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини 1, 2 статті 264 ЦК України).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» 12 березня 2020 року на всій території України було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (530-ІХ від 17 березня 2020 року), згідно якого, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з 12 березня 2017 року.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги, заявлені за період з 12 березня 2017 року до 16.01.2021 знаходяться поза межами строку позовної давності.

Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до надано суду розрахунку, заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2023 року становить 50 748,54 грн, яка складається з:

- суми заборгованості за централізоване опалення - 26 843,75 грн;

- суми заборгованість за постачання гарячої води - 23 904, 79 грн;

- інфляційної складової боргу - 7 121,52 грн;

- 3 % річних - 2 031,59 грн, та підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Доказів на спростування наявності заборгованості у вищенаведеному розмірі та належного виконання зобов`язання по сплаті за спожиті комунальні послуги відповідачами надано не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що вона не є власником квартири, в ній більш трьох років не проживає та не користується послугами, які надає позивач, а тому не повинна нести солідарний обов`язок по оплаті наданих послуг, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Звертаючись до суду з позовом, позивач скористався своїм правом та просив стягнути заборгованість солідарно з усіх боржників.

Відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Матеріали справи не містять доказів звернення до позивача з відповідною письмовою заявою та документами, що підтверджували її відсутність за зареєстрованим місцем проживанням.

Крім того, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем житлово-комунальних послуг за будь-якою іншою адресою.

Факт проживання особи за іншою адресою не є безумовною підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 року до 16 січня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вказаних позовних.

В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,62 %).

За таких підстав з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору: за подання позовної заяви в сумі 2 441,17 грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 4 026 грн, всього 6 467,17 грн, по 1 616, 79 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 року до 16 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити.

У зв`язку з цим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), солідарно, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, , рахунок НОМЕР_6 в АТ "Сенс Банк" у м. Києві) заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 50 748, 54 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 7 121,52 грн та 3% річних у розмірі 2031,59 грн, всього на загальну суму 59 901 грн 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 467, 17 грн, по 1 616, 79 грн з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук