Справа № 487/981/25
Провадження № 2/487/1305/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла, сформована в системі «Електронний суд» адвокатом Болюбаш І.О. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

06 березня 2025 року надійшла заява представника позивача про залишення позову без розгляду в частині стягнення аліментів у зв`язку із досягненням домовленості щодо утримання дитини.

18 березня 2025 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника.

24 березня 2025 року надійшла заява відповідача про визнання позову в частині розірвання шлюбу та розгляд справи без його участі.

Враховуючи наявність заяв сторін, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всіх або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 13 ЦПК України передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Відповідно до частин 1,2 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до ордеру, виданого адвокатом Болюбаш І.О., повноваження адвоката не обмежуються.

Отже представник позивача має право на подання заяви про залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене вище, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу та те, що заява представника позивача про залишення позову без розгляду в частині вимог не суперечить закону, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 64, 257, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину залишити без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2025 року.

Суддя З.М. Сухаревич