Справа № 206/3204/23
Провадження № 6/206/62/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Похил А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича знаходиться виконавче провадження 74300443 з виконання виконавчого листа № 206/3204/23, виданого 22.01.2024, Самарським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14 липня 2020 року у сумі 10000,00 дол. США. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочки з 15 жовтня 2020 року до 26 жовтня 2023 року (день постановлення судового рішення) у сумі 909,04 дол. США, з подальшим нарахуванням та стягненням 3% річних від простроченої суми боргу до моменту повного виконання рішення суду. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію про доходи та майно не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано 47/100 домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_1 рішення не виконує. 28.02.2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Кошти на рахунках у банку відсутні. Боржник неоднаразово знайомився з матеріалами справи. ОСОБА_1 одержує доходи в ТОВ «Італ Україна», однак кошти по рішенню суду не сплачує. В ході проведення виконавчих дій виконавцем звернуто стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на публічному аукціоні реалізовано не було та стягувач відмовилась забирати нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів та має намір виїхати за межі України. Приватний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №206/3204/23, виданим 22.01.2024 Самарським районним судом м. Дніпропетровська (а.с. 1-2).

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Розглянувши подання, заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши долучені до подання документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа №206/732/22, виданого 22 січня 2024 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14 липня 2020 року у сумі 10000,00 дол. США (десять тисяч доларів). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочки з 15 жовтня 2020 року до 26 жовтня 2023 року (день постановлення судового рішення) у сумі 909,04 дол. США (дев`ятсот дев`ять доларів 04 цент), з подальшим нарахуванням та стягненням 3% річних від простроченої суми боргу до моменту повного виконання рішення суду (а.с. 14).

28.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Євгенієм Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74300443 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 14 липня 2020 року у сумі 10000,00 дол. США (десять тисяч доларів). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочки з 15 жовтня 2020 року до 26 жовтня 2023 року (день постановлення судового рішення) у сумі 909,04 дол. США (дев`ятсот дев`ять доларів 04 цент), з подальшим нарахуванням та стягненням 3% річних від простроченої суми боргу до моменту повного виконання рішення суду. В цей же день виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника Постанови направлені для відома та виконання боржнику ОСОБА_1 28.02.2024 року та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано боржником 04.03.2024 (а.с. 4-6).

В рамках виконавчого провадження, приватним виконавцем вчинено ряд дій, для примусового виконання рішення суду, зокрема направлено запити до Державної фіскальної служби України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України (а.с. 8-11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 368286064 від 04.03.2024 року, за ОСОБА_1 зареєстровано 47/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-13).

Також в ході проведення виконавчих дій, приватним виконавцем описано арештовано нерухоме майно боржника та передано на реалізацію на електронні торги з реалізації житлового будинку загальною площею 50.0 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Майно реалізовано не було. Стягувач ОСОБА_2 відмовилась залишити за собою нереалізоване майно (а.с. 3).

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За переконанням суду обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, в розумінні положення ст. 10 ЦПК України, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вжити заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчинити виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини першої статті 28 Закону 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи приватним виконавцем направлялись на адресу боржника ОСОБА_1 документи виконавчого провадження та боржник особисто ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 7).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Приватним виконавцем вжито заходи щодо встановлення місця знаходження боржника (запити до ДФС щодо наявних рахунків, запит до Міністерства внутрішнії справ щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, запит до Державної податкової служби України про джерела доходів боржника та інші).

Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) або про інші підстави, внаслідок виникнення яких боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження» та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій боржник не повідомив та з письмовими заявами до виконавця не звертався.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Згідно із ч. 2 органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Одним із таких заходів може бути тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно до роз`яснень Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року № 25-32/463, наявність зобов`язань, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідною забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб та інтересів держави.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд погоджується, що приватним виконавцем здійснені усі можливі та необхідні дії, спрямовані на виконання судового рішення, проте виконання рішення унеможливлюється внаслідок ігнорування боржником законних вимог приватного виконавця та вчинення дій (бездіяльності), які спрямовані на ухилення від виконання рішення.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки під час розгляду даного подання судом встановлено, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу боржником не виконується, суд доходить висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 78, 89, 377-1, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до погашення заборгованості за виконавчим листом № 206/3204/23, виданим 22 січня 2024 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська (виконавче провадження № 74300443).

Виконання тимчасового обмеження доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О.Сухоруков