24.03.2025 Єдиний унікальний номер 205/7936/24
Провадження № 2/205/1307/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.03.2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Вольф В.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису за № 50681, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 27920,00 грн. 18.06.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65857732 про стягнення з позивачки грошових коштів в розмірі 27920,00 грн. та винесено постанову про стягнення з позивачки виконавчого збору в розмірі 2792,00 грн. та 200,00 грн. виконавчих витрат. Загальна сума до стягнення з позивачки коштів на сьогодні становить 30912,00 грн. Підставою для звернення до суду з даним позовом є те, що позивачка ніколи не укладала жодного кредитного договору з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та будь-яких повідомлень про укладення договорів факторингу (переуступлення права вимоги) ні від відповідача ні від інших осіб, а також жодних розрахунків за будь-якими кредитними договорами не отримувала. На підставі документів, наданих ТОВ «ВЕЛЛФІН» приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна було встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.05.2021 року за № 50681, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 , щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в сумі 27920,00 грн. Стягнути з ТОВ «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 , стягнуті з неї кошти згідно виконавчого провадження № 65857732, сплачений судовий збір в даній цивільній справі та всі документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.09.2024 р. провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.02.2025 р., клопотання представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) копії всіх матеріалів наявних в нотаріальній справі нотаріуса, які були підставою для винесення виконавчого напису № 50681 від 24.05.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в сумі 27 920,00 грн. Витребувано у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (РНОКПП: 34908763, місцезнаходження: 87516, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Московська, буд. 7, електронна пошта - .) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 65857732.

Представник позивача ОСОБА_1 , Коноваленко О.Ю., надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» повідомлявся про розгляд справи, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив.

У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шалабаєва Л. листом повідомила суду, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 65857732 від 18.06.2021 року з примусового виконання виконавчого документу, а саме виконавчого напису № 50681 від 24.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_4 на користь TOB «ВЕЛЛФІН» заборгованості за договором позики у розмірі 27170,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у 23170,00 грн., а також 750,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 27920,00 грн. Наразі у провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває справа № 205/7936/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На виконання ухвали від 04.02.2025 у справі № 205/7936/24 направимла належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 65857732. Додатково інформує, що матеріально-технічна база Лівобережного відділу державної виконавчої служби, приміщення Відділу номенклатурні справи та виконавчі провадження, що перебували у Відділі станом на 23.02.2022 р. за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Московська, будинок 7 фактично знищені в наслідок збройної агресії російської федерації проти України. Маріупольський район Донецької області відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 р. входить до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України. У зв`язку з викладеним інформація надана на підставі відомостей, які має у своєму розпорядженні Відділ станом на поточну дату.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису № 50681 від 24.05.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., стягнуто з ОСОБА_4 , яка є боржником за кредитним договором №989870 від 16.09.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заборгованість за період з 16.09.2019 р. по 01.03.2020 р. 27170,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23170,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн., за вчинення цього напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 750,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 27920,00 грн.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2021 р. ВП № 65857732, державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івановою М.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 50681 від 24.05.2021 року, стягувач ТОВ «ВЕЛЛФІН», боржник ОСОБА_4 .

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванової М.І. від 18.06.2021 р. ВП № 65857732, з боржника ОСОБА_4 стягнуто мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 200,00 грн.

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванової М.І. від 18.06.2021 р. ВП № 65857732, з боржника ОСОБА_4 стягнуто виконавчий збір у розмірі 2792,00 грн.

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванової М.І. від 23.06.2021 р. ВП № 65857732, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у ТОВ «МЕТІНВЕСТ МАРІУПОЛЬСЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД».

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванової М.І. від 05.08.2021 р. ВП № 65857732, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів бюоржника ОСОБА_4 .

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванової М.І. від 09.08.2021 р. ВП № 65857732, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_4 .

Відповідно до копії постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лапай А.В. від 22.12.2022 р. ВП № 65857732, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 50681 від 24.05.2021 року, стягувач ТОВ «ВЕЛЛФІН», боржник ОСОБА_4 , на підставі абзацу 14 та 15 пунтку 10-2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» та статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до копії постанови державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Літвінова В.Є. від 27.06.2024 р. ВП № 65857732, поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 50681 від 24.05.2021 року, стягувач ТОВ «ВЕЛЛФІН», боржник ОСОБА_4 , на підставі частини 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 р. № 3897/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 р. № 4 та на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 р. за № 6014 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 30, статті 301 Закону та на підставі вищезазначеного наказу Міністерства юстиції України наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Міжрегіональне управління) від 02.11.2021 р. № 1633/6 діяльність приватного нотаріуса Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021 р.

Відповідно до інформації, наданої Міжрегіональним управлінням, згідно з актом приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву від 27.05.2022 р. документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_2 за 2018-2021 роки передано на зберігання до Філії Київського обласного державного нотаріального архіву № 1 (м. Вишневе), що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 86 (2 поверх), м. Вишневе, Київська обл., 08132.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Суд погоджується з доводами позивача, що оскільки кредитний договір № 989870 від 16.09.2019 р. не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, відповідачем до суду не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведення відповідачем наявності у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань договором за № 989870 від 16.09.2019 р. на суму 27920,00 грн., та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15.

У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за цим рішенням суду виконавчий напис визнається таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_1 відпала, і стягнуті кошти підлягають поверненню позивачу.

Однак, позивачкою та Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано суду копію платіжної вимоги №65857732/4 від 22.02.2022 р. про стягнення з ОСОБА_4 на депозитний рахунок Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 30912,00 грн. призначення платежу: за виконавчим написом №50681, виданим 24.05.2021 р. на суму 27920,00 грн., з урахуванням виконавчого зборку та витрат виконавчого провадження 30912,00 грн., без відмітки про її виконання, щодо стягнутих сум та їх розподілу.

Таким чином, позивачкою не доведено розмір стягнутих з неї та розподілених сум згідно виконавчого провадження №65857732 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 50681 від 24.05.2021 року, а тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1180076 від 31.05.2024 р.

Документу, що свідчить про оплату витрат на правову допомогу адвокатом та договору про надання правової допомоги з відповідними умовами надано не було.

Таким чином документально не підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Коноваленко О.Ю., який не позбавлений права звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, за умови надання належних доказів, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 968,96 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 50681 від 24.05.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., стягнуто з ОСОБА_4 , яка є боржником за кредитним договором №989870 від 16.09.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заборгованість за період з 16.09.2019 р. по 01.03.2020 р. 27170,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23170,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн., за вчинення цього напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 750,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 27920,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н.М.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , місце знаходження: 03061, Київська область, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48

Треті особи:

Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_1

Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства, , 87516, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Московська, буд. 7.