ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1681/23

Провадження № 22-з/820/77/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єкимова Івана Сергійовича про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У грудні 2023 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

ФОП ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,8725 га з кадастровим номером :10:008:0116, розташована на території Сусловецької сільської ради Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі земельна ділянка).

24 жовтня 2022 року між позивачем і ОСОБА_3 укладено договір доручення №110/:10:008:0116, за умовами якого він зобов`язався від імені та за рахунок ОСОБА_3 вчинити юридичні дії, пов`язані з продажем земельної ділянки. На забезпечення дійсності зобов`язань щодо свого виключного права на продаж земельної ділянки позивач 25 жовтня 2022 року перерахував ОСОБА_3 забезпечувальний платіж у розмірі мінімальної ціни земельної ділянки 172 350 грн. У свою чергу, ОСОБА_3 видала йому довіреність від 25 жовтня 2022 року на продаж земельної ділянки.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки не був укладений, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 як дочка ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері та набула право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Наразі ОСОБА_2 відмовляється задовольнити вимоги кредитора спадкодавця та повернути йому забезпечувальний платіж.

За таких обставин ФОП ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 172 350 грн забезпечувального платежу.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 89 361 грн 32 коп. грошових коштів, 893 грн 62 коп. судового збору та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 1 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 8 296 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення суду залишено без змін.

3 квітня 2025 року ФОП ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Єкимова І.С., звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 15 500 грн посилаючись на те, що він поніс ці витрати у зв`язку з переглядом рішення суду.

ОСОБА_2 не подала відзив на заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2022 року №394 (далі Договір) (т.2 а.с. 56-57), укладеному між Адвокатським бюро Сергія Зеленського (далі Бюро) та ФОП ОСОБА_1 , і ордеру на надання правничої допомоги серії СВ №1114519 від 27 січня 2025 року (т. 2 а.с. 27) адвокат Єкимов І.С. надавав позивачу ФОП ОСОБА_1 професійну правничу допомогу в апеляційному суді під час перегляду рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року.

Умовами Договору (розділ 7) визначено, що: за послуги, надані Бюро, клієнт перераховує кошти у безготівковій формі на поточний рахунок бюро; вартість наданих Бюро послуг визначається у рахунку-фактурі, наданому клієнту для оплати; перерахування коштів на рахунок Бюро здійснюється у формі 100% попередньої оплати згідно кожної заявки окремо.

Згідно з пунктом 4 додатку №1 до Договору від 1 січня 2023 року (т. 2 а.с. 58) винагорода Бюро за надані послуги складає 8 300 грн за місяць (без ПДВ). Винагорода Бюро за надані послуги сплачується Клієнтом не пізніше 10 числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок Бюро на підставі Договору та цього Додатку.

2 квітня 2025 року Бюро та ФОП ОСОБА_1 склали акт надання послуг правничої допомоги згідно Договору (т. 2 а.с. 54), за змістом якого Бюро надало Клієнту правничу допомогу щодо представництва в Хмельницькому апеляційному суді та іншу правову (правничу) допомогу, пов`язану зі справою №678/1681/23, включаючи підготовку до її розгляду, складення відзиву на апеляційну скаргу і участь у судовому засіданні, а Клієнт отримав та прийняв дані послуги. Обсяг наданих послуг вказано у Звіті про надані правові (правничі) послуги, що є додатком до даного Акту. Вартість наданих послуг (гонорар адвоката) за цим Актом складає 15 500 грн, без ПДВ. Послуги надані в повному обсязі та відповідають умовам Договору. Сторони претензій одна до одної по своїм взаємним зобов`язанням, а також отриманим послугам не мають. За домовленістю Сторін оплата правничої допомоги буде здійснена Клієнтом протягом місяця з дня складення повного тексту постанови Хмельницьким апеляційним судом.

Із Звіту про надані правові (правничі) послуги за період розгляду справи №678/1681/23 у Хмельницькому апеляційному суді (т. 2 а.с. 54 /на звороті/) Бюро здійснило представництво у справі:

- участь у судовому засіданні (10 000 грн за одне судове засідання згідно Рекомендацій Ради адвокатів Чернігівської області): 10 000 грн;

- складення відзиву на апеляційну скаргу: 5 000 грн (згідно Рекомендацій Ради адвокатів Чернігівської області)

- подання документів до суду через електронний кабінет адвоката та надсилання Укрпоштою клопотань, заяв та документів учасникам справи: 500 грн.

Разом із поданням відзиву на апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 24-25) ФОП ОСОБА_1 зробив заяву про подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами другою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ?...? ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснив, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного Бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи на підставі ?...? ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування цих витрат.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Витрати на професійну правничу допомогу повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, які подаються учасником справи до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (за умови, що до закінчення судових дебатів учасник справи зробив про це відповідну заяву).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зауважив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. З урахуванням цього принципу: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

До прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі ФОП ОСОБА_1 на обґрунтування своїх витрат на професійну правничу допомогу подав апеляційному суду лише Договір (т. 1 а.с. 157-159), додаток до Договору від 1 січня 2023 року (т. 1 а.с. 159) та ордер на надання правничої допомоги серії СВ №1114519 від 27 січня 2025 року (т. 2 а.с. 27).

Водночас ФОП ОСОБА_1 не подав апеляційному суду акт надання послуг правничої допомоги до Договору та звіт про надані правові (правничі) послуги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Такі документи ФОП ОСОБА_1 подав вже після проголошення судом апеляційної інстанції постанови у справі. Натомість, заява ФОП ОСОБА_1 не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Тому заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 81, 137, 141, 270, 367, 381, 389, 391 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук