Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Черчукан В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена справа.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.07.2024 позов Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72) в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 438,51 грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 396,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 147,20 грн.

19.07.2024 від представника позивача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у формі гонорару у розмірі 15 000,00 грн., згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.10.2022 та Додаткової угоди №23/10/02-1 від 02.10.2023 до вказаного Договору.

23.08.2024 на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду дану заяву про ухвалення додаткового рішення було передано до провадження судді Букіній О.М.

Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони у судове засідання не викликалися.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 3 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, що 03.10.2022 між адвокатом Салівон Віталієм Івановичем та ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕСТ» було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

До договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022 додано Додаткову угоду №23/10/02-1 від 02.10.2023.

До вищевказаних документів додано акт приймання-передачі послуг за додатковою угодою №23/10/02-1 до договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022, яким підтверджено, що послуги Адвоката надані в повному обсязі згідно умов договору. Гонорар між сторонами визначено у розмірі 15 000,00 грн.

Суд вважає, що покладення судових витрат на Відповідача у розмірі, заявленому Позивачем, є неправильним і несправедливим, та відшкодування Відповідачем витрат можливе у розмірі 10 000,00 грн.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, положення ст.141 ЦПК України, та зважаючи на обсяг фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, ціни позову, співмірності складності справи із наданими Адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд вважає такий розмір витрат на правничу допомогу завищеним і непропорційним до предмета спору та виконаної Адвокатом роботи.

Суд звертає увагу, що предмет позову не є складним та не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи.

А тому, з урахуванням викладеного, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 10 000,00 грн, що, на думку суду, буде співмірним зі складністю даної справи.

Отже з Відповідача піддягають стягненню витрати за надання правничої допомоги на користь Позивача в сумі 10 000,00 грн, що є обґрунтованим.

Виходячи з викладеного вище, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» - адвоката Салівона Віталія Івановича про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72), судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (п`ять тисяч гривень) 00 копійок.

В іншій частині поданої заяви, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.М. Букіна