1Справа № 335/3467/25 2/335/1951/2025
УХВАЛА
15 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання права тимчасового користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, в якому просять суд визнати за багатодітної родиною, яка складається з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право тимчасового користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 до отримання ними постійного житла в порядку черговості за першочерговим обліком родини, яка потребує поліпшення житловим умов.
Матеріали указаної позовної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю з огляду на наступне.
За правилами виключної підсудності позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.
Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 296/1657/17 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Зі змісту позовної заяви слідує, що спір виник з приводу визнання за багатодітної родиною, яка складається з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право тимчасового користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , що територіально належить до Шевченківського району м. Запоріжжя.
З урахуванням наведеного, указана позовна заява має розглядатися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.
Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021, справа № 911/2390/18.
Оскільки між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , то застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.
Розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
На підставі викладеного, суд вважає, що дану позовну заяву слід передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м Запоріжжя.
Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,
Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання права тимчасового користування житловим приміщенням, передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду складена та підписана 15.04.2025.

Суддя В.О. Макаров