РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1138/24

07 квітня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників справи: представника позивача - адвоката Панчелюги К.М. (дистанційно), відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 з 20 травня 1995 року. За час шлюбу сторони набули у власність автомобілі VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний та НОМЕР_1 , 2007 року випуску, колір сірий. Вказані транспортні засоби зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 . Вказує, що на даний час між сторонами виник спір щодо володіння зазначених транспортних засобів, так як позивач фізичного доступу до вказаних транспортних засобів не має, ними одноосібно володіє і користується відповідач ОСОБА_1 .

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію (в сумі визначеній при проведені судової експертизи) взамін належній їй 1/2 частки у праві спільної власності транспортних засобів - вантажного тягача марки VOLVO FM 12, 2002 року випуску, та автомобіля марки ВА3 21154, 2007 року випуску, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 . Крім того, просить здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 18.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони та запропоновано подати відзив на позов.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Позивач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача, адвокат Панчелюга К.М., в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

20 травня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №97.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.08.2023 у справі №564/2027/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.05.1995 за актовим записом №97 Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану, розірвано.

За період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано автомобілі VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний та НОМЕР_1 , 2007 року випуску, колір сірий.

Вказані транспортні засоби зареєстровано за ОСОБА_1 , а саме: вантажний тягач VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний зареєстрований 01.09.2010, легковий автомобіль ВА3 21154, 2007 року випуску, колір сірий, зареєстрований 19.09.2007.

Вказані обставини підтверджуються відповіддю наданою Територіальним сервісним центром МВС №5641 за №31/32аз-17-5641-2023 від 08.03.2024.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Аналогічна норма міститься у ч.3 ст.368 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Положеннями ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно Висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи №249.24 СЕУ від 14.10.2024 ринкова вартість автомобіля Volvo FM 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , з врахуванням пошкоджень, станом на момент огляду 22.08.2024, становить 418 012,28 грн., ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21154, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , з врахуванням пошкоджень, станом на момент огляду 22.08.2024, становить 69790,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації взамін належній їй 1/2 частки у праві спільної власності транспортних засобів - вантажного тягача марки VOLVO FM 12, 2002 року випуску, та легкового автомобіля марки ВА3 21154, 2007 року випуску, що становить 243 901,11 грн., припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем сплачено 1295,00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією від 19.03.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 81, 89, 110, 141, 258, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів: вантажного тягач VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний, та легкового автомобіля ВА3 21154, 2007 року випуску, колір сірий, в сумі 243 901,11 грн.

У порядку розподілу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортні засоби: вантажний тягач VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний, та легковий автомобіль ВА3 21154, 2007 року випуску, колір сірий.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на транспортні засоби: вантажний тягач VOLVO FM 12, 2002 року випуску, колір червоний, та легковий автомобіль НОМЕР_1 , 2007 року випуску, колір сірий.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_3 (жителька АДРЕСА_1 ), НОМЕР_4 .

Відповідач:

ОСОБА_4 , (житель АДРЕСА_1 ), НОМЕР_5 .

Повне рішення складено

14 квітня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч