Провадження № 2/127/4107/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Сєдінкіної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пивоварова Ю.С., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2023 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом BMW 535і, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2023 у справі № 127/21617/23, яка набула законної сили у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Під час ДТП автомобіль марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 перебував під керуванням ОСОБА_3 дочки ОСОБА_1 . У результаті ДТП майно позивача, а саме автомобіль марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 зазнав шкоди, для визначення розміру якої позивач звернувся до СОД - ФОП ОСОБА_4 . За результатами проведеної оцінки розміру збитку заподіяного ТЗ позивача марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 , ФОП ОСОБА_4 28.07.2023 склав звіт № 23-288, згідно якого розмір збитків, заподіяних пошкодженням наведеного ТЗ становить 360 648,32 грн., вартість оцінки становить 3500 грн., які позивач, з огляду на те, що а ні він, а ні відповідач не застрахували свою цивільно правову відповідальність, просив у позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він зазнав душевних страждань та хвилювань, що виразилось у порушенні його права на мирне володіння своїм майном, необхідності здійснення тривалого ремонту належного йому транспортного засобу, пошуку запчастин, неможливості здійснювати експлуатацію належного йому транспортного засобу за призначенням. Все вищенаведене негативно вплинуло на моральний стан позивача та спричинило йому душевні страждання. Тому, з огляду на характер та тривалість душевних страждань та негативних емоцій, позивач оцінив моральну шкоду на суму 20 000, 00 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того позивач у позові просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3841,84 грн., та понесених витрат пов`язаних з складенням звіту оцінювача при визначенні розміру матеріального збитку в сумі 3500 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу у встановлений строк надати суду відзив на позовну заяву.

29.11.2023 на адресу суду від представника відповідача адвоката Педини О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що визначений Звітом № 23-288 розмір збитків, що завдано власнику транспортного засобу марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 не є безумовним, а лише може мати місце при проведенні відновлювальних робіт на сертифікованому СТО, що має необхідне обладнання для проведення даного ремонту, і має у своєму розпорядженні кваліфікований персонал, що здатний забезпечити необхідну якість відновлювального ремонту. Представник у відзиві стверджує, що зі змісту звіту вбачається, що сума збитку у розмірі 360 648,32 не відповідає фактичному розміру завданих збитків, спричинених внаслідок ДТП, оскільки він (звіт) носить інформаційний характер, та є лише попереднім оціночним документом в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що може бути витрачена на відновлення транспортного засобу. При цьому представник акцентує увагу суду на тому, що позивачем, як власником пошкодженого ТЗ не представлено жодного доказу щодо відновлення ТЗ на сертифікованому СТО. З огляду на викладене представник у відзиві стверджує, що розмір збитків, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь є перед судом жодним чином не доведеним. Аналогічно стосовно і заявленого позивачем розміру моральної шкоди представник відповідача зазначає, що позивачем суду не надано жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу того, що йому було завдано моральної шкоди у будь якому розмірі.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підготовче провадження у справі закрито, призначено дату судового засідання з розгляду справи по суті.

15.04.2025 на електронну адресу суду (з КЕП) від представника позивача адвоката Пивоварової Ю.С. надійшло клопотання про залишення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 360 648,32 грн. та 3500 грн. витрат на складання звіту про оцінку вартості (розміру) збитків - без розгляду. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 20 000 грн. підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Розгляд вказаної справи просила здійснити у її відсутність.

Представник відповідача Педина О.А. 15.04.2025 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розгляд справи, що призначено на 15.04.2025 на 16 год. 00 хв. провести у його відсутність та у відсутність відповідача ОСОБА_2 . В заяві зазначив, що він заперечує проти задоволення позову з підстав, що наведено у відзиві на позовну заяву, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ухвалою суду від 15.04.2025, клопотання представника позивача адвоката Пивоварової Ю.С. задоволено, позовну вимогу позивача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат на складання звіту про оцінку вартості (розміру) збитків в сумі 3500 грн. - залишено без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на те, що позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 360 648,32 грн. та витрат в сумі 3500 грн. на складання звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, залишено судом без розгляду, суд розглядає справу у межах позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами цивільного законодавства стосовно відшкодування моральної шкоди.

Судом установлено, що 13.07.2023 о 12 год. 48 хв. в м. Вінниці, по вул. 600 річчя 74, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом BMW 535 і, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в сумі 850 грн. (справа №127/21617/23). Постанова набрала законної сили 15.08.2023 (а.с.7).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду цієї цивільної справи.

Внаслідок ДТП транспортний засіб марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував під керуванням ОСОБА_3 , та був пошкоджений, що також встановлено наведеною вище постановою суду.

Власником пошкодженого транспортного засобу марки Opel Ampera, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_1 позивач по справі. (а.с. 15).

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди залишена без розгляду, суд не вбачає необхідності встановлювати обставини, що врегульовані цивільним законодавством стосовно відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та врегульовані ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 5, 9 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд оцінює критично доводи сторони відповідача про недостатність доказів на обґрунтування моральної шкоди та її розміру, оскільки як зауважив Європейський суд з прав людини, оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

При цьому суд зазначає, що сам факт пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП супроводжувався переживаннями за пошкоджене майно та подальшу його долю. При цьому, у зв`язку із значним пошкодженням автомобіля позивач безперечно переживав та відчував моральні страждання, він був позбавленим можливості використання цього транспортного засобу, що викликало суттєві незручності і вимушені зміни у житті, що безумовно спричиняло душевні страждання.

Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.

Тобто рівень компенсації визначається не видом правопорушення і не його складністю, а моральними стражданнями особи внаслідок заподіяння їй шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості, зваженості та співмірності.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі №185/5224/21.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер порушення його прав, глибину емоційних та моральних страждань, незручності і обмеження у зв`язку з порушенням звичайного способу життя та життєвих зв`язків, та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн., що є обґрунтованою та справедливою сатисфакцією за душевні страждання, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо його майна.

Що стосується витрат понесених позивачем на проведення за його замовленням звіту про оцінку пошкоджень його транспортного засобу, в сумі 3500 грн, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки понесення цих витрат пов`язано з визначенням розміру матеріального збитку, що завдано позивачеві, поряд з цим ці вимоги стороною позивача залишено без розгляду.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду, суд вважає, що дані витрати не підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, оскільки даний звіт ФОП ОСОБА_4 не досліджувався судом при ухваленні даного рішення.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З огляду на задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору (за ставкою станом на 01.01.2023).

Також суд зазначає, що ухвалення рішення суду відбулось за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі№1519/2-5034/11.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23 ЦК України, ст. 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 .

Суддя: