Справа № 713/81/25
Провадження №2/713/169/25
РІШЕННЯ

іменем України

02.04.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., представника позивачки адвоката Ковалюка Михайла Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання права власності на спадкове майно.

У позові вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

19.04.2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району та зареєстровано у реєстрі за №24, яким усе своє майно заповідач заповіла їй.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із:

1) земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0047, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернівецька область, Вижницький район, Коритненська сільська рада, належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437258, виданого 09.10.2006 року Вижницькою РДА на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВВ №779112 від 18.03.2004 року, яке зареєстровано у реєстрі за №345;

2) земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0048, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернівецька область, Вижницький район, Коритненська сільська рада, належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №039225, виданого 25.08.2003 року Вижницькою РДА.

Вчасно прийняла спадщину, спадкоємці першої черги відсутні.

01.11.2024 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори винесено постанову №635/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,5745 га, кадастровий номер :01:002:0047 та земельну ділянку площею 0,5746 га, кадастровий номер :01:002:0048 у зв`язку з тим, що за спадкодавцем не було зареєстровано право власності на вказані вище земельні ділянки.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 16.08.2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0047 належить на праві власності ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність реєстрації права власності на ім`я ОСОБА_2 . А згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 024 від 16.08.2024 року земельна ділянка, з кадастровим номером :01:002:0048 належить на праві постійного користування ОСОБА_2 , що свідчить про відсутність реєстрації права власності на ім`я ОСОБА_2 .

Підстави для оскарження постанови нотаріуса не має, оскільки:

- після отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВВ №779112 від 18.03.2004 року на земельну ділянку площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0047 після смерті ОСОБА_3 , на її ім`я 09.10.2006 року Вижницькою РДА видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437258, однак вона не зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але її право власності підтверджується саме державним актом на право власності на земельну ділянку;

- після оформлення ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0048, на її ім`я 25.08.2003 року Вижницькою РДА видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №039225, однак державним реєстратором невірно зазначено вид права на земельну ділянку, а саме: замість реєстрації права власності на земельну ділянку, про що зазначено у самому державному акті, помилково зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою.

Вважає, що ОСОБА_2 мала право на вказані земельні ділянки на момент отримання державних актів на право власності на них, а отже і на момент смерті, а тому вона має право на їх успадкування.

Просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,5745 га, кадастровий номер :01:002:0047 та земельну ділянку площею 0,5746 га, кадастровий номер :01:002:0048, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування яких: Чернівецька область, Вижницький район, Коритненська сільська рада.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Ковалюк М.Г. заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового розгляду справи по суті надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнають.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_4 надіслала суду заяву, у якій просила справу розглядати за відсутності їх представника.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 11.00 год. 04.03.2025 року.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року за клопотанням позивачки витребувано з Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області, юридична адреса: вул. Січових Стрільців, 4-В, м. Вижниця, Чернівецької області: належним чином завірену копію спадкової справи №5/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області.

Ухвалу суду виконано 20.02.2025 року.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Ковалюка М.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою надано такі докази:

копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2019 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

копію заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 19.04.2016 року секретарем виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Калинчук Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №24, згідно якого - усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наявний запис, що станом на 13.01.2020 року заповіт не змінювався і не скасовувався;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31.01.1966 року виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 14.11.1987 року виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, згідно якого - 14.11.1987 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклав шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища ОСОБА_7 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24.08.1988 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_8 , батьками якої зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 26.05.2014 року виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, згідно якого - 26.05.2014 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 уклав шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища ОСОБА_11 ;

копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437258, виданого 09.10.2006 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів, згідно якого - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВВ №779112 від 18.03.2004 року, зареєстровано в реєстрі за №345, є власником земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0047, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №039225, виданого 25.08.2003 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів, згідно якого - ОСОБА_2 на підставі розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 10.07.2003 року №222 є власником земельної ділянки площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0048, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024, сформованого 16.08.2024 року, згідно якого 26.08.2003 року Відділом Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5745 га, кадастровий номер :01:002:0047, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, вид права - право постійного користування земельною ділянкою, користувач - ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , документ, який є підставою для виникнення права - розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 10.07.2003 року №222, документ, що посвідчує право - державний акт від 26.08.2003 року серії ЧВ №039224;

копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024, сформованого 16.08.2024 року, згідно якого 25.08.2003 року Відділом Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5746 га, кадастровий номер :01:002:0048, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, вид права - право постійного користування земельною ділянкою, користувач - ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_8 , РНОКПП: НОМЕР_9 , документ, який є підставою для виникнення права - розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 10.07.2003 року №222, документ, що посвідчує право - державний акт від 25.08.2003 року серії ЧВ №039225;

копію постанови державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно С.О. №635/02-31 від 01.11.2024 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,5745 га, кадастровий номер :01:002:0047, вид цільового визначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Чернівецька область, Вижницький район, Коритненська сільська рада; земельну ділянку, площею 0,5746 га, кадастровий номер :01:002:0048, вид цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Чернівецька область, Вижницький район, Коритненська сільська рада за відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем, ОСОБА_2 в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

копію листа Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №Ш-113/0-0.1611-118/32-24 від 17.09.2024 року, яким ОСОБА_12 повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру на земельну ділянку :01:002:0047 зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ 039224 від 26.08.2003 року, площею 0,57 га, реєстраційний номер 316, цільове призначення 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видано ОСОБА_3 . На підставі державного акту відкрито поземельну книгу. В реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 17.05.2014 року терміном на 5 років, орендар ОСОБА_13 .

Згідно даних Державного земельного кадастру на земельну ділянку :01:002:0048 зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ 039225 від 25.08.2003 року, площею 0,57 га, реєстраційний номер 317, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видано ОСОБА_2 . На підставі державного акту відкрито поземельну книгу. В реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 17.05.2014 року терміном на 5 років, орендар ОСОБА_13 .

Державна реєстрація земельних ділянок та правовстановлюючих документів на них у складі державного реєстру земель, надання відомостей з нього здійснювалися згідно із законодавством до 01.01.2013 року територіальними органами Держземагентства України за місцем розташування земельної ділянки.

З 01.01.2013 року набрав чинності ЗУ «Про Державний земельний кадастр», згідно з яким повноваження територіальних органів Держкомзему/Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою і договорів оренди землі припинилися.

Враховуючи вище наведене відомості про власника (користувача) земельної ділянки з 01.01.2013 року відносяться до компетенції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно;

копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_10 , виданого 27.05.2014 року Вижницьким РС УДМС України в Чернівецькій області, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_1 ;

довідку Коритненського старостинського округу Банилівської сільської ради Вижницького району №02-18/128 від 03.02.2025 року, згідно якої - у ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , була єдина донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , на даний час ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею згідно заповіту;

копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 12.04.2016 року виконавчим комітетом Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_9 ;

відомості про масову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0048, площею 5746 кв.м, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно яких вартість земельної ділянки станом на 30.01.2025 року становила 19364,02 грн.;

відомості про масову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0047, площею 5745 кв.м, цільове призначення - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно яких вартість земельної ділянки станом на 30.01.2025 року становила 19360,65 грн.

Також суд дослідив витребувану з Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області копію спадкової справи №5/2020, заведеної 17.01.2020 року після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області на підставі заяви ОСОБА_1 , у якій крім наданих позивачкою та досліджених судом доказів також наявна копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №401886037 від 01.11.2024 року, згідно якої:

- 17.05.2014 року державний реєстратор: Ткач Валентина Василівна, Реєстраційна служба Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, на підставі договору оренди землі без №, укладеного 01.04.2014 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_13 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №13118873 від 17.05.2014 року провела державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0048, площею 0,57 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, на 5 років, номер запису про інше речове право - 5688815;

- 17.05.2014 року державний реєстратор: Ткач Валентина Василівна, Реєстраційна служба Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, на підставі договору оренди землі без №, укладеного 01.04.2014 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_13 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №13119522 від 17.05.2014 року провела державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0047, площею 0,57 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, на 5 років, номер запису про інше речове право - 5689185.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, Суд застосовує такі норми права.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19, 4.21 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, а тому потребують захисту.

Судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

У постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18 та від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова ВС від 21.09.2022 року у справі №645/5557/16-ц).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України закріплено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих позивачкою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом якої є її онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка вчасно прийняла спадщину;

інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає, спору відносно спадкового майна немає;

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВВ №779112 від 18.03.2004 року, зареєстровано в реєстрі за №345, спадкодавець ОСОБА_2 набула у власність земельну ділянку площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0047, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підтвердження чого 09.10.2006 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів на її ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437258;

на підставі розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 10.07.2003 року №222, спадкодавець ОСОБА_2 набула у власність земельну ділянку площею 0,57 га, кадастровий номер :01:002:0048, яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підтвердження чого 25.08.2003 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів на її ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №039225;

у Державному земельному кадастрі наявна інформація про те, що 26.08.2003 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5745 га, кадастровий номер :01:002:0047, зареєстроване право постійного користування земельною ділянкою, користувач - ОСОБА_3 , документ, що посвідчує право - державний акт від 26.08.2003 року серії ЧВ №039224;

у Державному земельному кадастрі наявна інформація про те, що 25.08.2003 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5746 га, кадастровий номер :01:002:0048, зареєстроване право постійного користування земельною ділянкою, користувач - ОСОБА_2 , документ, що посвідчує право - державний акт від 25.08.2003 року серії ЧВ №039225;

державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Міхно С.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0047 та :01:002:0048 за відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 у Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковалюк М.Г. стверджують, що незважаючи на зазначені розбіжності у державних актах та Державному земельному кадастрі, а також на відсутність реєстрації права власності ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за життя вона набула право власності на спірні земельні ділянки, що підтверджено державними актами.

Водночас позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковалюк М.Г. не врахували, що відповідно до положень ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі державних актів), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Судом з достовірністю установлено, що за життя ОСОБА_2 не дотримано положень ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі державних актів), а саме:

на виконання вимог ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі державних актів) вона одержала державні акти на право власності на земельні ділянки за формами, встановленими Кабінетом Міністрів України, які є дійсними, оскільки ніким не оспорені та в судовому порядку не скасовані;

25.08.2003 року, під час державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0048, належній ОСОБА_2 та 26.08.2003 року під час державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0047, належній ОСОБА_3 (18.03.2004 року перейшла у спадщину ОСОБА_2 ), помилково зареєстровано право постійного користування земельними ділянками, а не право власності на них.

Наявність таких помилок спростовує доводи позивачки та її представника про виникнення права власності у ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки та унеможливлює провести перенесення відомостей про земельні ділянки з Державного земельного кадастру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у порядку взаємодії їх інформаційних систем на підставі ст.30 ЗУ «Про Державний земельний кадастр».

У порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковалюк М.Г. не надали доказів звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області) для виправлення допущених при веденні Державного земельного кадастру помилок з дотриманням процедури, встановленої ст.37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

За встановлених обставин позов ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом є передчасним, а отже безпідставним та задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

На підставі ст.ст.16, 182, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1235, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі державних актів), ст.37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання права власності на спадкове майно відмовити повністю.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 .

Відповідач - Банилівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: с. Банилів, вул. Гостинець, 63, Вижницького району Чернівецької області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, юридична адреса: вул. Героїв Майдану, 194-а, м. Чернівці, .

Повний текст рішення виготовлений 11.04.2025 року.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК