Справа № 683/358/25
РІШЕННЯ
08 квітня 2025 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Мініх Ірина Миколаївна, до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиним її спадкоємцем за заповітом на все майно, прийняла спадщину шляхом спільного проживання та реєстрації разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, а також подала заяву до нотаріуса про прийняття даної спадщини і вже оформила свої спадкові права на інше спадкове майно. Проте державний нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлене майно через різне написання імені померлої у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі на землю, відповідно як « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 ».
Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позов за обставин на його обґрунтування, просила справу розглянути без їхньої участі.
Відповідач також направив до суду заяву, якою визнав заявлені позовні вимоги і також просив позов розглянути у його відсутність.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселиця Хмельницький район Хмельницька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15 лютого 2024 року Миролюбненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області.
У відповідності до довідки Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 21 березня 2024 року за №158 ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . В склад її сім`ї сходила ОСОБА_1 (дочка).
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчено секретарем Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 03 січня 2024 року за р. №4. Даним заповітом ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось, з чого не складалось, а також все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати справо. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 02 квітня 2024 року за №76441887 даний заповіт є чинним.
Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №152/2024, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 02 квітня 2024 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що єдиним її спадкоємцем являється ОСОБА_1 , яка вже частково оформила свої спадкові права на інше спадкове майно.
Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №127/02-14 від 28 січня 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в зв`язку із різним зазначення імені померлої ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі на землю, відповідно як « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 ».
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Приймаючи до уваги те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , враховуючи відмову нотаріуса в оформленні спадщини, яка ніким не оскаржена, відсутність спадкового спору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за нею.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Володимира Яневича, 1 с. Миролюбне Миролюбненська ТГ Хмельницький район Хмельницька область, .

Суддя