Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1072/25
Провадження №2/552/1149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Київський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Бахмат Олександр Ігорович,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В позовній заяві позивач зазначив, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2024 року у справі № 552/3390/24 з нього стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Також на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2017 року у справі № 552/2883/17 з нього, ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів за вказаними рішеннями здійснюється Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві, виконавчі провадження №75823903 та №54222191 відповідно.

Таким чином на даний час з доходів позивача вираховується сума аліментів на утримання його дітей у розмірі 50%.

Але після отриманої травми стан здоров`я позивача погіршився, та він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у такому розмірі.

ОСОБА_1 був мобілізований до лав ЗСУ 01 липня 2022 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

13 жовтня 2024 року за обставин безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України, ОСОБА_1 одержав мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої гомілки з вогнепальним переломом обох кісток гомілки та дефектом м`яких тканин. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки, правого передпліччя.

Відповідно до довідки ВЛК від 19 грудня 2024 року травма, отримана ОСОБА_1 згідно Класифікатора розподілу травм відноситься до тяжких.

Внаслідок отриманого поранення на даний момент позивач перебуває на лікуванні та потребує довготривалого відновлення, в тому числі протезування ампутованої кінцівки, що є дороговартісним.

На даний момент у зв`язку з тим, що він ще проходить лікування, не пройшов огляд МСЕК на визначення ступеню втрати працездатності.

Але він долучив до матеріалів справи відповідну медичну документацію, яка підтверджує тяжкість отриманих ним травм та погіршення стану здоров`я.

Таким чином, оскільки стан здоров`я платника аліментів значно погіршився, виникли підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Тому позивач просив суд зменшити розмір стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 аліментів до 1/6 частини його заробітку (доходу).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с. 50-55).

У відзиві зазначила, що обставини, на які посилається позивач, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Доказів того, що його доходи зменшилися, позивач до матеріалів справи не надав, як і доказів його витрат на лікування та на утримання батьків.

Крім того, позивач є учасником бойових дій, а відтак має право на ряд пільг, визначених законодавством.

Також позивач зазначила, що їхній спільній дитині лише 1 рік та 1 місяць, але вона вимушена працювати на 0,25 ставки в ТОВ «Профеколог». Розмір її заробітної плати становить лише 2000 грн.

Аліментів, які вона отримує на дитину, не завжди вистачає, адже дитина щоденно потребує якісного харчування, вітамінів, інколи лікування.

Крім того, відповідач вимушена не тільки піклуватися за дитину, але і сплачувати комунальні послуги та інші необхідні витрати.

За станом здоров`я дитина потребує динамічного спостереження та лікування.

Тому відповідач просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.50-55).

Позивач, не погодившись з доводами, викладеними відповідачем у відзиві, надав відповідь на відзив, у якій просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дочки, ОСОБА_3 , стягувати їх у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) (а.с.72-74).

Відповідач подала заперечення на відповідь на відзив, у яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.90-94).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, уповноваживши адвоката Бахмата О.І. представляти його інтереси в суді.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась повторно, звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Зазначила, що в судове засідання не може з`явитися через хворобу дитини.

Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В той же час ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, незалежно від поважності причин неявки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, тобто розглядає справу за відсутності відповідача. Підстави для відкладення розгляду справи в цьому випадку відсутні.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась повторно, підстави для відкладення розгляду справи відсутні, незалежно від причин її повторної неявки.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2024 року у справі №552/3390/24, а тому на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України є встановленою та доказуванню не підлягає (а.с. 6-8).

Зазначеним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2024 року у справі №552/3390/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 травня 2024 року до повноліття дитини.

Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2017 року у справі №552/2883/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вітку, починаючи з 11 травня 2017 року до досягнення дитини повноліття (а.с. 10-12).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України аліменти на утримання дитини стягуються в частці від заробітку батьків.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після ухвалення зазначених рішень суду про стягнення з позивача на користь стягувачів аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суттєво змінився стан здоров`я позивача.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 під час перебування на військовій службі 13 жовтня 2024 року отримав вибухове поранення, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні з діагнозом: 193.6 Наслідки роздавлювання та травматичної ампутації нижньої кінцівки. Стан після вибухового поранення (13.10.2024): вогнепального осколкового поранення правої гомілки з вогнепальним переломом обох кісток гомілки та дефектом кісткової тканини та масивним дефектом м`яких тканин задньої поверхні гомілки та з ушкодженням задньої великогомілкової артерії та нерва, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого передпліччя, лівої стопи, лікованого оперативно: монтаж апарата зовнішньої фіксації модуль гомілка-стопа праворуч (13.10.2024), вторинна хірургічна обробка вогнепальних ран правої гомілки (17.10.2024), повторна хірургічна обробка, ампутація правої гомілки на рівні середньої третини, постановка ВAK-системи (18.10.2024), повторна хірургічна обробка, реампутація правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК-системи (23.10.2024), повторна хірургічна обробка, формувания кукси правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК- системи (28.10.2024), повторна хірургічна обробка, ушиття кукси правої гомілки на рівні середньої третини, Демонтаж ВАК-системи (01.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, монтаж ВАК системи (08.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, ремонтаж ВАК-системи (13.11.2024), повторна хірургічна обробка кукси правої гомілки на рівні середньої третини, часткове ушиття культі, ремонтаж ВАК-системи (20.11.2024), повторна хірургічна обробка к?кси правої гомілки на рівні середньої третини, ушиття кукси, демонтаж ВАК системи (25.11.2024), у вигляді ампутаційної кукси на рівні середньої третини правої гомілки з тимчасовим порушенням функцій.

Вказані обставини підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4589 (а.с. 22-23).

Згідно довідки від 28.10.2024 року №15049 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 , 13 жовтня 2024 року він одержав мінно-вибухову травму: вогнепальне осколкове сліпе поранення правої гомілки з вогнепальним переломом обох кісток гомілки та дефектом м`яких тканин. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки, правого передпліччя. За обставин безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , внаслідок бойового ураження під час підриву (детонації) на невідомому вибуховому пристрою на вогневих позиціях «ПІРАТ», не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, чи навмисного нанесення собі тілесного ушкодження, чи самогубства, не є наслідком дій вчинених у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в засобах індивідуального захисту, поблизу н.п. Васюківка, Бахмутського району, Донецької обл. (а.с. 31).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 19 грудня 2024 року №2277 встановлено, що отримане позивачем поранення пов`язане з захистом Батьківщини. Травма відноситься до тяжких (а.с. 34-35).

Згідно висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) №95, виданого 14 лютого 2025 року Військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_1 внаслідок хвороби: ампутаційна кукса правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки внаслідок вогнепального поранення (13.10.2024). Набута деформація щиколотки, стопи лівої кінцівки (а.с. 81).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 призначено допоміжний засіб реабілітації: протез правої гомілки модульний, протез для купання та допоміжні засоби (вкладиші) з силіконової або гелевої композиції для кукс нижніх кінцівок, комплект чохлів на куксу, ортопедичне взуття за наявності фіксованої деформації стопи (а.с. 81).

На підставі вказаної та іншої долученої до справи медичної документації судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 відбулися суттєві та стійкі зміни стану здоров`я (ампутація кінцівки), що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

До отримання травм з грошового забезпечення позивача здійснювались відрахування коштів, в тому числі на сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 .

Але суд відхиляє доводи позивача, щодо перебування на його утриманні батька ОСОБА_9 , оскільки ті обставини, що ОСОБА_9 потребує матеріальної допомоги, і що таку допомогу йому надавав ОСОБА_1 , наявними у справі доказами не підтверджуються.

Відповідно до п. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_9 перебуває на його утриманні. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд не бере до уваги вказані обставини.

Оскільки судом встановлено, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дочки - ОСОБА_3 суттєво погіршився стан здоров`я позивача, внаслідок отримання травм позивач став особою з обмеженням повсякденного функціонування (а.с. 81), суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем не доведено зміни його матеріального становища, оскільки згідно ст. 192 СК України і погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів, і зміни матеріального або сімейного стану, є самостійними підставами для зміни розміру аліментів.

Також суд відхиляє заперечення відповідача проти позовних вимог, яка зазначала, що отримуваних нею аліментів інколи недостатньо, оскільки вона вимушена не тільки піклуватися за дитину, але і сплачувати комунальні послуги та інші необхідні витрати.

Відповідно до частин 1 та 2 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Використання аліментів на оплату комунальних послуг заборонено, оскільки є нецільовим використанням аліментів, одержаних на дитину, та суперечить приписам ч. 2 ст. 179 СК України.

При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі сімейний стан позивача, наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, стан здоров`я платника аліментів та дитини, тощо.

Також при вирішенні питання про розмір аліментів, до якого можуть бути зменшені аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - 2562 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочки, ОСОБА_3 , до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача.

Саме такий розмір аліментів має забезпечити необхідний баланс між додержанням права малолітньої ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, та прав платника аліментів, стан здоров`я якого суттєво погіршився.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2024 року у цивільній справі №552/3390/24 з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний судове рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова