Справа № 215/3969/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю..

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду №7, в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, треті особи: Друга криворізька нотаріальна контора Дніпропетровської області та виконавчий комітет Криворізької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, третя особа: Друга криворізька нотаріальна контора Дніпропетровської області в якому просить скасувати запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою криворізькою нотаріальною конторою Дніпропетровської області 25.05.2011 р. за реєстровим номером 1-1217, дата внесення запису про право власності; 30.05.2011 р., реєстровий номер: 250844163, номер запису: 334, в книзі:7 доп-712, тому як подвійна реєстрація права власності на квартиру порушує її права на право прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2022 позовну заяву залишено буз руху для усунення недоліків.

На виконання ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2022 на адресу суду 23.01.2023 надійшла уточнена позовна заява від 16.01.2023 ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Друга криворізька нотаріальна контора Дніпропетровської області про скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, в якій просить суд скасувати запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою криворізькою нотаріальною конторою Дніпропетровської області 25.05.2011 р. за реєстровим номером 1-1217, дата внесення запису про право власності; 30.05.2011 р., реєстровий номер: 250844163, номер запису: 334, в книзі:7 доп-712.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно траво власності на вказану квартиру зареєстровано за чоловіком позивача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, серія та номер; 610, виданий 18.10.2013, видавник: Орган приватизації виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, видане згідно рішення №249 від 16.10.2013, дата державної реєстрації права власності 29.10.2013, номер запису про право власності 3334668; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110.

Також, за відомостями Реєстру речових прав на нерухомого майна, право власності на вказану квартиру зареєстровані за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою криворізькою нотаріальною конторою Дніпропетровської області 25.05.2011 року за реєстровим № 1-1217, дата внесення запису про право власності; 30.05.2011, реєстраційний номер: 25084163, номер запису: 334, в книзі :7 доп П-712.

Внаслідок розбіжностей в цих реєстрах, або допущеної помилки державного реєстратора, нотаріусом Бурлак Р.О., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та рекомендовано звернутися в суд, для усунення таких суперечностей та скасування помилкового запису.

Так як державним реєстратором допущена подвійна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що порушує права позивача, а тому вона змушена звертатися в суд з позовом про касування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленка М.І. від 13.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судовий розгляд.

16.03.2023 в суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради просить залучити до справи у якості третьої особи виконавчий комітет Криворізької міської ради, який наділений повноваженнями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та розпочав прийом і розгляд відповідних заяв з 04.05.2016, та визнати Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради неналежним відповідачем (том1 а.с.78-88).

22.03.2023 в суд надійшло клопотання позивача про витребування доказів (том1 а.с.18,90), просять витребувати з Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради документи, на підставі яких відбулась реєстрація щодо права власності на квартиру за чоловіком позивача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , виданого 18.10.2013 Органом приватизації виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м.Кривого Рогу, на підставі рішення №249 від 16.10.2013, дата державної реєстрації права власності 29.10.2013, номер запису про право власності 3334668, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110. Також просять витребувати з виконкому Тернівської районної у місті ради документи, на підставі яких чоловікові позивача ОСОБА_3 виділили квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Рішення РВК №28 від 20.02.2013).

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження, у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено, залучено до участі у справі у якості третьої особи виконавчий комітет Криворізької міської ради.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2024 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Учасники в судове засідання не з`явилися.

Позивач надала заяву про проведення розгляду за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає (том 1 а.с.143).

Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, наявні докази про їх належне повідомлення (том 2 а.с.36,46,53,63,70,79,81.86,102,105,111).

Третя особа Друга криворізька нотаріальна контора Дніпропетровської області, отримали копію позовної заяви, про місце, дату та час підготовчого розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (том 1 а.с.126).

Третя особа - виконавчий комітет Криворізької міської ради отримали копію позовної заяви, про місце, дату та час підготовчого розгляду справи повідомлені належним чином (том 2 а.с.100). Причини неявки суду не відомі.

Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників, які, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, скористалися своїми процесуальними правами.

У разі неявки в судове засідання учасника справи, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, відповідно до ч.8, 11 ст. 128 ЦПК України, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , у віці 69 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 06.08.2021, актовий запис №483 (том1 а.с. 7), виданого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камянському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 (том1 а.с.6), виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить померлому ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , видане органом приватизації виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м.Кривий Ріг Дніпропетровської області 18.10.2013, згідно з рішенням №349 від 16.10.2013 (том1 а.с.10), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , наданий Реєстраційною службою Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 12.11.2013, індексний номер витягу 12616699 (том1 а.с.9), копією технічного паспорта на спірну квартиру (том1 а.с.11-12), ордера №5 від 25.09.2013 на ім`я ОСОБА_3 (том1 а.с.17), та довідкою щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 , виданої комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» 05.07.2022 за №196558 (том1 а.с.15).

Також, за відомостями Реєстру речових прав на нерухомого майна, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою криворізькою нотаріальною конторою Дніпропетровської області 25.05.2011 року за реєстровим № 1-1217, дата внесення запису про право власності: 30.05.2011, реєстраційний номер: 25084163, номер запису: 334, в книзі :7 дод П-712 (копія витягу том1 а.с.13).

Право власності на спірне майно зареєстроване двічі: вперше за спадкодавцем позивача (чоловік позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 18.10.2013 за реєстраційним № 3334668, та за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, за реєстраційним № 25084163, номер запису: 334, в книзі :7 дод П-712.

Отже, відбулась подвійна реєстрація права власності.

Позивач звернулася із позовом про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційного запису.

Як убачається з вимог позивача та їх обґрунтування, вони спрямовані на незаконну, на її думку, реєстрацію за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки позивач вважає свого чоловіка, його власником. Отже, спір у цій справі виник між сторонами щодо права власності на нерухоме майно - квартиру.

Відповідно до статей 317 і 319 Цивільного кодексу України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно.

За приписами статті 181 цього ж Кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункти 43, 89), володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то факт володіння другими може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на один і той самий об`єкт нерухомого майна суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів особи, за якою право власності на нерухоме майно зареєстровано первинно та не припинялося (така правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 823/378/16, від 07.08.2019 у справі № 193/11/17 та від 02.10.2019 у справі № 587/2331/16-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 914/520/18).

Отже, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване одночасно за двома особами як нібито на два різні об`єкти, які є однією й тією ж нерухомістю, то обидві особи володіють таким нерухомим майном, але володіння кожної з цих осіб є неповноцінним. Ця особливість не змінює характеру порушення прав та інтересів постраждалої особи, яке полягає у позбавленні її порушником повноцінного володіння спірним майном. Тому належному способу захисту прав та інтересів постраждалої особи відповідає позовна вимога про витребування спірного нерухомого майна (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 910/3419/22).

Крім того, вирішення спору має призводити до припинення порушення і повноцінного володіння нерухомим майном, а тому судове рішення про витребування нерухомого майна як такого, право на яке зареєстроване двічі, є підставою для закриття одного з розділів Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Положення частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній на час реєстрації права власності на спірні приміщення за Міністерством, передбачали, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі: знищення об`єкта нерухомого майна; поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва. У разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єкта, який поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта переносяться до розділів Державного реєстру прав, відкритих на кожний новостворений об`єкт. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права та їх обтяження не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, записи про такі права та обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються. У разі проведення державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва, відповідний розділ та реєстраційна справа щодо об`єкта незавершеного будівництва закриваються, реєстраційний номер такого об`єкта скасовується. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єкта незавершеного будівництва переносяться до розділу Державного реєстру прав, відкритого для новоствореного об`єкта.

Зважаючи на те, що подвійна реєстрація права власності на одне й те ж майно унеможливлює повноцінне володіння ним будь-якою особою, судове рішення у таких спорах обов`язково має призводити до закриття одного з розділів реєстру незалежно від того, на чию користь воно ухвалюється.

У таких справах кожну сторону слід розглядати одночасно і як позивача, і як відповідача, навіть якщо відповідач формально не звернувся із зустрічним позовом про витребування нерухомого майна від позивача. Якщо відповідач не визнає позов про витребування від нього майна, право власності на яке зареєстроване як за позивачем, так і за відповідачем як на нібито різні об`єкти нерухомості, то він фактично вимагає витребування цього майна від позивача. Тому суд має витребувати спірне майно або від відповідача на користь позивача, або від позивача на користь відповідача, аби подвійна реєстрація була припинена на майбутнє. Водночас слід звернути увагу на те, що як до ухвалення судом рішення, так і після нього (до внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно) не виключена можливість реєстрації інших, крім права власності, прав на нерухоме майно та їх обтяжень у розділі, який підлягає закриттю, у тому числі добросовісних набувачів таких прав.

Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що судове рішення про задоволення позову стосується особи, щодо якої ухвалено це рішення, і не визначає права чи обов`язки інших осіб (постанова від 30.06.2020 у справі № 9/028-10/13 (пункт 10.28)). Судове рішення діє виключно inter partes (з лат. між сторонами) (постанова Верховного Суду від 19.04.2023 у cправі № 904/7803/21 (пункт 6.23)).

Тому судове рішення про витребування нерухомого майна як такого, право на яке зареєстроване двічі, є підставою як для державної реєстрації припинення права власності особи, від якої воно витребовується, для закриття відповідного розділу у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, так і для перенесення з розділу, який підлягає закриттю, до розділу, який залишається, відомостей про інші, крім права власності, права на нього та обтяження. Можлива наявність суперечності між речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зареєстрованими у цих розділах не є перешкодою для їх перенесення, оскільки вона виникла раніше внаслідок відкриття двох розділів реєстру на одне й те ж нерухоме майно. Державна реєстрація припинення таких прав та обтяжень здійснюється у загальному порядку на підставі відповідного судового рішення за позовом зацікавленої особи.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина перша статті 387 Цивільного кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи цю справу № 199/8324/19, у постанові від 13.07.2022 зауважила таке. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.

Оскільки у справі, що переглядається, суди встановили, що право власності на спірне майно одночасно зареєстроване за позивачем та Міністерством, то колегія суддів зазначає, що належному способу захисту прав та інтересів позивача відповідає позовна вимога про витребування спірного нерухомого майна з чужого незаконного володіння, а судове рішення у такому спорі обов`язково призведе до закриття одного з розділів реєстру незалежно від того, на чию користь воно буде ухвалено.

Такий позов позивачем не був заявлений, а одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічні положення містяться і у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, на які посилається скаржник у касаційній скарзі).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Отже, відповідно до норм статті 16 Цивільного кодексу України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Обрання ж ним неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (узгоджується із постановою Верховного Суду від 10.10.2024 у справі № 760/5871/18).

Однак, вимога про скасування державної реєстрації, пред`явлена позивачем з наміром набути повноцінного володіння спірним нерухомим майном, яке одночасно зареєстровано за двома особами, не відповідає належному способу захисту у цій справі, яким є віндикаційний позов, що є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, треті особи: Друга криворізька нотаріальна контора Дніпропетровської області та виконавчий комітет Криворізької міської ради, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення. Так як в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.03.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: