Справа № 136/2375/23
провадження № 2/136/570/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер колишній чоловік позивача ОСОБА_4 . Від шлюбу у них народилося троє дітей. У 2006 році позивач та ОСОБА_4 шлюб розірвали. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023 у справі №136/1020/22 визнано дочку позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною та призначено опікуна над нею позивача ОСОБА_1 . Після чого позивач, звернулася в інтересах дочки ОСОБА_6 до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , з відповідною заявою. Однак, для оформлення спадщини необхідно було поновити документи на спадкове майно. До спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Відповідно в результаті виготовлення 03.04.2023 технічного паспорта на будинок у КП "ВООБТІ", було з`ясовано, що власником будинку є ОСОБА_7 згідно Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 24.01.2005, видане виконавчим комітетом Новоприлуцької сільської ради на підставі рішення Новоприлуцької сільської ради від 29.09.2004. Але, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності було видано та зареєстровано вже після смерті ОСОБА_7 , що вказує про його недійсність. Таким чином, викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, витребувано матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців.

Відповідач Турбівська селищна рада у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

02.02.2024, до початку підготовчого судового засідання представник позивача адвокат Петришина І.А. подала заяву, в якій просила суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача - сестру ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , яка подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №251/04.

Ухвалою суду від 02.02.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - сестру ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , а підготовче судове засідання було відкладено на іншу дату.

Надалі, 28.03.2024 представник позивача адвокат Петришина І.А. подала заяву, в якій просила суд закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

В подальшому, 05.09.2024 представник позивача адвокат Петришина І.А. подала до суду заяву, в якій просила суд витребувати з Центру надання адміністративних послуг Турбівської селищної ради інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4

12.09.2024 на адресу суду надійшла інформація, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю. Дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 11.11.2024 на задоволення заяви представника позивача судом було витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори витяг зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заведеної спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а при наявності заведеної спадкової справи витребувати її копію.

21.11.2024 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №6/2011 заведеної до майна померлої ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 06.12.2024 на задоволення заяви представника позивача постановлено: Замінити неналежного відповідача по справі - ОСОБА_8 на належних відповідачів - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ). Повернутися при розгляді цивільної справи №136/2375/23 на стадію підготовчого засідання. Призначити підготовче судове засідання у даній цивільній справі.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, однак у своїх заявах просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення.

З огляду на те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідач визнав позовні вимоги, тому суд проводить розгляд справи у даному підготовчому судовому засіданні (відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України), на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер колишній чоловік позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). Від шлюбу у них народилося троє дітей. Раніше, у 2006 році вони шлюб розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12 - на звороті). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023 у справі № 136/1020/22 визнано дочку позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною та призначено опікуна над нею позивача ОСОБА_1 (а.с. 10-11). Після чого позивач, звернулася в інтересах дочки ОСОБА_6 до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , з відповідною заявою, про що приватним нотаріусом Врублевською Ю.В. 25.07.2022 заведено спадкову справу №77/2022 (а.с. 30-71). Однак, для оформлення спадщини необхідно було поновити документи на спадкове майно. До складу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Відповідно в результаті виготовлення 03.04.2023 технічного паспорта на будинок у КП "ВООБТІ", було з`ясовано, що власником будинку є ОСОБА_7 згідно Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 24.01.2005, видане виконавчим комітетом Новоприлуцької сільської ради на підставі рішення Новоприлуцької сільської ради №61 від 29 вересня 2004 року (а.с. 15). Але, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13). Тобто свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності було видано та зареєстровано вже після смерті ОСОБА_7 , що вказує про його недійсність.

Разом із тим, відповідно до погосподарської книги станом на 15.04.1991, домогосподарство, за адресою: АДРЕСА_1 , належало до категорії колгоспний двір. Список членів господарства був наступний: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.14)

Згідно довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1548 (а.с. 6) слідує, що до складу сім`ї померлого ОСОБА_4 увійшли: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ..

Відповідно до довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1549 (а.с. 6 на звороті) вбачається, що померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син.

З матеріалів спадкової справи №77/2022 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 слідує наступне.

Згідно довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1548 (а.с. 36) склад сім`ї померлого ОСОБА_4 наступний: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ..

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є сином спадкодавця 25.07.2022 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріуса із заявою відповідного змісту (а.с. 31).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є сином спадкодавця 25.07.2022 відмовився від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь свого брата ОСОБА_11 , звернувшись до нотаріуса із заявою відповідного змісту (а.с. 32).

Дочка спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Липовецького районного суду від 30.01.2023 є недієздатною, її опікуном призначено ОСОБА_1 позивачку по справі (а.с. 47-48).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Новоприлуцької сільської ради 05.08.2015 ОСОБА_4 заповів будинок та земельну ділянку, розташовані в АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_5 .

Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , які вступили в спадщину є син ОСОБА_11 та дочка ОСОБА_5 .

Разом із тим, спадкоємцем за заповітом (відповідно до зазначеного вище заповіту) після смерті ОСОБА_4 на будинок та земельну ділянку, розташовані в АДРЕСА_1 є дочка ОСОБА_5 .

З матеріалів спадкової справи №251/04 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 слідує, що спадшину після його смерті на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, посвідчене сертифікатом НОМЕР_3 та право на майновий пай в КСП ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області посвідчене свідоцтвом ВІХ 012631 прийняла сестра спадкодавця ОСОБА_8 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , свідоцтвом про одруження останньої, довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області від 03.03.2004 за №06-64-03 (а.с. 61-63).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0217405, зареєстрованого 21.07.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №405, на підставі рішення Липовецької РДА за №165 від 23.06.1997 на ім`я ОСОБА_7 надано право на земельну частку (пай) розміром 3,18 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

06.08.2004 на ім`я ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на: земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0217405 виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 14.07.1997 року на підставі рішення 23.06.1997 року № 165 та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.06.1997 року за № 405;- майновий пай (свідоцтво серія ВІ X № 012631) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, виданого Новоприлуцькою сільською Радою 19.12.2001, розміром 7190 (сім тисяч сто дев`яносто) гривень, що становить 0,21 відсотків від загальної вартості майна КСП ім. Чапаєва.

З матеріалів спадкової справи №6/2011 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 встановлено що спадкове майно після смерті спадкодавці прийняли її дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , шляхом подачі до нотаріальної контори заяв відповідного змісту. Натомість син ОСОБА_12 спадщину не прийняв та відмовився від неї на користь свого брата ОСОБА_3 та сестри ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене судом було замінено неналежного відповідача на належних - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які визнали позивні вимоги в повному обсязі.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч.3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, право на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) в рівних частках мали: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними записами у Погосподрській книзі ОР 28 станом на 15.04.1991 рік, що підтверджується копією погосподарської книги (а.с. 14).

Як зазначено вище ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат"; Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

В той же час, через відсутність належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців та належність спірного будинковолодіння до суспільної групи «колгоспний двір», позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити спадкові права діючи в інтересах дочки ОСОБА_6 , у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Водночас саме наявність Свідоцтва про право власності на будинок, яке є фактично недійсним, виходячи із викладеного вище, стає перешкодою, адже Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N»56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно при видачі оспорюваного Свідоцтва №736 на ім`я ОСОБА_7 , як одноосібного власника домоволодіння, виконком Новоприлуцької сільської ради не враховано частки інших членів домогосподарства в спірному домоволодінні, яку вони набули в момент набрання чинності Законом України «Про власність» як члени колгоспного двору.

Правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 ЦК України).

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд дійшов до висновку, що оскільки свідоцтво №736 від 24.01.2005 про право власності на житловий будинок було видано та зареєстровано вже після смерті ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та без врахування часток інших членів колгоспного двору, вказане свідоцтво слід визнати недійсним.

Оцінивши подані позивачем докази, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання свідоцтва про право власності недійсним, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_6 ) про визнання свідоцтва про право власності недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво №736 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , яке 24.01.2005 видане на ім`я ОСОБА_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець