КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 361/3391/24

номер провадження 22-ц/824/6123/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2024 року /суддя Радзівіл А.Г./

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми (1 500 грн) на 1/4 частину заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2024 року позов задоволено. Спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 змінено з твердої суми на 1/4 частину заробітку /а.с. 85-89/.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та відмовити в позові.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивач не надала доказів зміни матеріального чи сімейного стану або стану здоров`я, як того вимагає ст. 192 СК України; розмір аліментів із урахуванням індексації перевищує 1 500 грн і є достатнім; суд не врахував обставини, передбачені ст.ст. 182-184 СК України, а безпідставно застосував правову позицію з постанови ВСУ від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. У додаткових поясненнях апелянт наголошував, що ст. 192 СК України є обов`язковою для застосування, а позивач не довів підстав для зміни способу стягнення.

Позивач, ОСОБА_3 , подала відзив, у якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що ч. 3 ст. 181 СК України дозволяє змінити спосіб стягнення без додаткових умов, а розмір аліментів у твердій сумі недостатній для потреб дитини через зростання витрат на її утримання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень, відзиву та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишається без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 18 вересня 2010 року до 03 липня 2017 року, шлюб розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області /а.с. 10/.

Від шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /а.с. 15/.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року у справі № 361/8876/19 із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1 500 грн щомісячно з індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 17 грудня 2019 року до 06 жовтня 2030 року /а.с. 20/.

Виконавче провадження № 62994074 відкрито 22 вересня 2020 року /а.с. 25/.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, вірно керувався ст. 150 СК України, про те, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; ст. 180 СК України, про те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 СК України, про те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів; ст. 182 СК України, про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення; ст. 192 СК України, про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував ст. 192 СК України та не встановив зміни матеріального чи сімейного стану, не спростовують висновків суду першої інстанції і відхиляються апеляційним судом.

Позивач указувала, що розмір аліментів у твердій сумі (1 500 грн з індексацією) є недостатнім через зростання потреб дитини (освіта, одяг, харчування), що пов`язано зі зміною її матеріального становища, а відповідач має стабільний дохід як військовослужбовець ЗСУ.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що індексація підвищила розмір аліментів, але навіть із урахуванням цього сума не відповідає мінімальним потребам дитини - хлопчика 13-річного віку, що є очевидним. Відповідач не довів погіршення свого матеріального стану чи інших обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів у частці від доходу, як того вимагає ст. 81 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правильно застосував ч. 3 ст. 181 СК України, яка дозволяє одержувачу аліментів змінювати спосіб їх стягнення, та врахував положення ст. 192 СК України, оскільки зміна потреб дитини є обставиною, що впливає на її матеріальне становище. Така позиція узгоджується з Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18 (провадження № 61-40460св18), де зазначено, що зміна способу стягнення аліментів можлива за наявності підстав, передбачених ст.ст. 182-184, 192 СК України, зокрема у зв`язку зі зміною матеріального становища дитини. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи інтереси дитини та стабільний дохід відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: