ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Терещенко Т.П. від 09 січня 2025 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Моторне (транспортне) страхове бюро України, на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що 15 жовтня 2020 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Лисаком П.О. в рамках даного виконавчого провадження була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. 01 травня 2024 року начальником відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Астапенковою К.М. була прийнята постанова про передачу виконавчого провадження №60061178 з виконання виконавчого листа №2/205/1887/15, виданого 27 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суми боргу 50000,00 грн, а також прийнята постанова про прийняття вищевказаного виконавчого провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року було визнано неправомірними та скасовано вищезазначені постанови про передачу та прийняття виконавчого провадження №60061178. 14 жовтня 2024 року державним виконавцем відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисельовим І.В. була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження №60061178, а також постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №60061178. Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 жовтня 2020 року не була скасована у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанови про відновлення виконавчого провадження №60061178 та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року є незаконними і підлягають скасуванню. Вказує, що 14 жовтня 2024 року у вказаному виконавчому провадженні була винесена постанова про арешт коштів боржника, яка оскаржується в Дніпровському апеляційному суді. 19 листопада 2024 року в рамках вищевказаного виконавчого провадження на підставі вказаної постанови був накладений арешт на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Акцент-банк» на ім`я ОСОБА_1 і 21 листопада 2024 року вона звернулась із заявою до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням зняти арешт у зв`язку з тим, що на вказаний картковий рахунок надходять соціальні виплати і пенсія, який станом на 25 листопада 2024 року не було знято. Вважає, що звернення стягнення/арешт на кошти соціальної допомоги та пенсії, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»), а тому незняття арешту, накладеного на картковий рахунок ОСОБА_1 , який відкрито в АТ «Акцент-банк», є протизаконним. Тому ОСОБА_1 просила визнати незаконною та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року, винесену державним виконавцем відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисельовим І.В.; визнати незаконною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року, винесену державним виконавцем відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисельовим І.В.; зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вжити визначених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для зняття арешту з грошових коштів, розміщених на картковому рахунку НОМЕР_1 відкритого в акціонерному товаристві «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року скаргу задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року, винесену державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельовим Ігорем Володимировичем. Визнано незаконною та скасованопостанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року, винесену державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельовим Ігорем Володимировичем. В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Друий Правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 13 вересня 2019 року на примусовому виконанні Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №60061178 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/1887/15, виданого 27 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в розмірі 50000,00 грн, що підтверджується інформацією про виконавче провадження №60061178 від 03.12.2024 року (а.с. 19-22, 44-46).

15 жовтня 2020 року постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Саламахи Д.І. у виконавчому провадженні №60061178 виконавчий документ №2/205/1887/15 від 27 листопада 2015 року було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції), оскільки заходами, вжитими державним виконавцем, неможливо встановити місце знаходження боржника (а.с. 16).

14 жовтня 2024 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельовим І.В., керуючись ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», було відновлено виконавче провадження №60061178 з виконання виконавчого листа №2/205/1887/15, виданого 27 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в розмірі 50000,00 грн (а.с. 14).

Матеріалами справи підтверджено, що 14 жовтня 2024 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельовим І.В. було винесено постанову про визначення для боржника ОСОБА_1 розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 369,00 грн (а.с. 18).

Також судом встановлено, що 14 жовтня 2024 року постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельова І.В. у виконавчому провадженні №60061178 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 55369 грн (а.с. 13).

У матеріалах справи також наявна постанова державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисельова І.В. від 14 листопада 2024 року №60061178, якою було знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 84).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Питання відновлення виконавчого провадження регулюються положеннями ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання (ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Належних та допустимих доказів наявності підстав для відновлення виконавчого провадження №60061178, визначених у статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження», суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, докази визнання незаконною чи скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження №60061178 або повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №60061178 матеріали справи не містять.

Отже, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відновлення виконавчого провадження №60061178.

Як встановлено судом, 15 жовтня 2020 року постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області №60061178 виконавчий документ №2/205/1887/15 від 27.11.2015 року було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки заходами, вжитими державним виконавцем, неможливо встановити місце знаходження боржника (а.с. 16).

Частиною 5 статті ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Положеннями статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» також не передбачено можливості відновлення виконавцем виконавчого провадження, після повернення виконавчого документу стягувачу, за власною ініціативою.

Частиною другою статті 451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, статтями 37 та 41 вказаного Закону не передбачено можливості відновлення виконавчого провадження, в якому було повернуто виконавчий документ стягувачу; враховуючи, що постанова державного виконавця від 14.10.2024 про відновлення виконавчого провадження №60061178 не містить належного обґрунтування наявності підстав для відновлення ВП; у даній справі відповідних доказів щодо наявності підстав для застосування ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» суду не представлено, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відновлення виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року.

Обґрунтування апеляційною скарги, що відновлення виконавчого провадження №60061178 є необхідним для зняття арешту накладеного на кошти боржника, який був застосований постановою державного виконавця, не спростовує викладених вище висновків щодо визначених у Законі України «Про виконавче провадження» підстав для відновлення виконавчого провадження.

Вимога скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №60061178 від 14 жовтня 2024 року в даній справі є похідною від встановлення незаконності відновлення виконавчого провадження, тому вимоги скарги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності ухвали місцевого суду в частині відмови зобов`язати відділ державної виконавчої служби вжити визначених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для зняття арешту з грошових коштів, розміщених на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_1 . Тому суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 02 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова