Справа № 175/2922/24
Провадження № 2/175/427/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рожкової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» про внесення змін до договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» про внесення змін до договору оренди землі.

В обґрунтування позову зазначає, що 01 січня 2018 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» укладено Договір оренди землі №KDA-2018-0669. Предметом вказаного Договору є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер -:01:077:0009 площею 2,000 га на території нинішньої Миколаївської сільської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області. У жовтні 2023 року він запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» внести зміни до вказаного Договору оренди, оскільки на його думку Договір містить явно непропорційні та дискримінаційні умови, як ставлять його як орендодавця у завідомо невигідне та вразливе становище без жодної легітимної мети та не відповідають правовій природі договору оренди. Однак Товариство з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» відповіді на пропозицію не надало, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Чабаненко Валерія Тарасівна надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд ухвалити рішення про внесення змін до Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року. Зокрема, п.3.1. до Договору оренди землі №KDA-2018-0313 від 01 січня 2018 року викласти у наступній редакції: «3.1. Договір укладено строком на 7 (сім) років. Перебіг строку дії Договору розпочинається з дня державної реєстрації права оренди за цим Договором. Орендареві надається право та можливість здійснити завершення виробничого циклу з вирощування сільськогосподарських культур та збирання належного йому врожаю сільськогосподарських культур в останній рік строку дії Договору у термін до 31 жовтня включно останнього року строку дії Договору, як це передбачено пунктом 3.5. цього Договору.»; пункт 3.2. Договору викласти в такій редакції: «3.2. Якщо строк дії Договору закінчився у день або після смерті орендодавця, Договір за заявою Орендаря поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Зазначена заява має бути подана до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно протягом одного місяця з дня, коли орендарю стало відомо про смерть орендодавця. З моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку, передану в оренду особою, яка управляє спадщиною, або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності»; пункт 3.3. Договору викласти в такій редакції: «3.3. Після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами Договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди земельної ділянки, що є об`єктом оренди за цим Договором, на новий строк. Якщо Орендар має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, він зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії цього Договору. У разі смерті Орендодавця до закінчення строку дії цього Договору Орендар, якщо він має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк Орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою Сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право Орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий Орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень Орендодавця щодо укладення договору Оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення. У разі смерті Орендодавця перебіг строків, визначених абзацами другим і п`ятим цього пункту, зупиняється до моменту повідомлення Орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. 3 дня, коли Орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. У разі зміни меж або цільового призначення земельної ділянки положення цього пункту не застосовуються.»; пункт 3.4. Договору викласти в такій редакції: «3.4. Після закінчення строку цього Договору, цей Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах за умови, якщо жодна зі Сторін не відмовиться від поновлення договору у порядку, встановленому законом та цим Договором. Поновленням цього Договору вважається поновлення цього Договору без вчинення Сторонами цього Договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із Сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій Сторонами цього Договору для його поновлення не вимагається. Сторона цього Договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії цього Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення цього Договору до дати закінчення дії цього Договору після настання відповідної дати закінчення дії цього Договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Сторони домовились, що поновлення Договору згідно з цим пунктом не залежить та не пов`язано із переважним правом Орендаря, яке передбачене пунктом 3.3. цього Договору та відповідними положеннями чинного законодавства.»; пункт 3.5. Договору викласти в такій редакції: «3.5. У разі припинення цього Договору, у т.ч. в разі закінчення строку, на який його було укладено, Орендодавець гарантує право Орендаря на посіви та врожай сільськогосподарських культур, що знаходяться на земельній ділянці, що є об`єктом оренди за цим Договором, шляхом надання Орендарю доступу до земельної ділянки, що є об`єктом оренди за цим Договором, для завершення виробничого циклу вирощування 3 сільськогосподарських культур та збирання врожаю сільськогосподарських культур, але не довше, ніж до 31 жовтня року, в якому відбулося припинення цього Договору, у т.ч. в разі закінчення строку, на який його було укладено.»; пункт 7.1.1. Договору викласти в такій редакції: «7.1.1. У разі повернення земельної ділянки у зв`язку із припиненням цього Договору у зв`язку із закінченням строку дії цього Договору земельна ділянка вважається повернутою (переданою) Орендарем Орендодавцю у день закінчення строку дії цього Договору. При цьому право Орендаря на посіви та врожай сільськогосподарських культур, що знаходяться на земельній ділянці, що є об`єктом оренди за цим Договором, забезпечується в порядку, передбаченому пунктом 3.5. цього Договору.»; пункт 7.1.3. Договору викласти в такій редакції: «7.1.3. У разі дострокового припинення цього Договору з інших підстав, що не пов`язані із закінченням строку дії Договору та не пов`язані з досягненням Сторонами взаємної згоди про дострокове припинення договору, припинення цього Договору шляхом його розірвання за рішенням суду, визнання цього Договору недійсним за рішенням суду, земельна ділянка вважається повернутою (переданою) Орендарем Орендодавцю у день набрання чинності відповідним рішенням суду або у день настання обставин, що стали підставою дострокового припинення цього Договору. При цьому право Орендаря на посіви та врожай сільськогосподарських культур, що знаходяться на земельній ділянці, що є об`єктом оренди за цим Договором, забезпечується в порядку, передбаченому пунктом 3.5. цього Договору.»; пункт 13.6. Договору викласти в такій редакції: «13.6. Всі повідомлення, передбачені цим Договором, крім тих. для яких цим Договором не встановлено окремого порядку їх направлення та/або вручення, а також будь-яка кореспонденція складаються в письмовій формі та вважаються таким, що передані: якщо передані особисто в руки з моменту відповідної розписки; якщо передані поштою або доставкою кур`єрською службою по даті відмітки на зворотньому повідомленні. Відмова від прийняття кореспонденції вважається своєчасним врученням кореспонденції.»; пункти 7.3., 9.1.2.6., 9.1.2.8., 12.3., 13.8. Договору виключити. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив суд відмовити,надано відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи все вищевикладене, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина - четверта статті 263 ЦПК України).

У статті 11 Цивільного кодексу України наведено перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті І 1 Цивільного кодексу України є договори та інші правочини.

У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з частиною першою ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У частинах першій та другій статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері оренди (найму) земельної ділянки регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди/ земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У редакції станом на 01.01.2018 року (день укладання Договору між сторонами) стаття 15 Закону України "Про оренду землі" передбачала, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна, плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до положень Закону до таких умов можна віднести: умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; порядок страхування об`єкта оренди; відповідальність сторін, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Так, судом встановлено, що 01 січня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кодацьке-Агро» укладено договір оренди землі №KDA-2018-0669.

В розділі «2. Об`єкт оренди» сторони визначили, що об`єктом оренди за договором є земельна ділянка з кадастровим номером :01:027:009, загальною площею 2,000 га.

В розділі «3. Строк дії Договору» передбачено, що договір укладено строком на 7 (сім) років, але з огляду на особливості правового режиму земель сільськогосподарського призначення, в будь-якому випадку, Договір діє до 31 грудня останнього року строку дії Договору (включно). Перебіг строку дії Договору розпочинається з дня державної реєстрації прав оренди за цим Договором.

Розділ «4. Орендна плата» Договору встановлює, що щорічна орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та становить суму в гривнях, що дорівняє 10 (десять) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На дату укладення цього Договору щорічна орендна плата у грошовому виразі складає 5703,84 грн.

Таким чином, сторонами договору оренди землі було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, визначених законом. Окрім того, за згодою сторін також було визначено інші умови, які викладено в наступних розділах: «5. Умови використання земельної ділянки», «6. Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду», «7. Умови повернення (передачі) земельної ділянки», «8. Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки», «9. Інші права та обов`язки сторін», «10. Інші умови», «11. Зміна умов Договору і припинення його дії», «12. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання Договору», «13. Прикінцеві положення».

Враховуючи викладене вище, договір оренди від 01.01.2018 року укладено із дотриманням вимог цивільного законодавства України, а зобов`язання сторін, що виникають з цього договору, є дійсними та підлягають обов`язковому виконанню сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору ( ст. 651 Цивільного кодексу України).

Для зміни договору за рішенням суду обов`язковою умовою має бути наявність в діях однієї із сторін договору ознак істотного порушення. В усіх інших випадках для зміни умов договору необхідно, щоб настала конкретна підстава, яка передбачена в самому договорі або нормативно- правовому акті.

Як вбачається з доданих до суду доказів, а саме з повідомлення ОСОБА_1 про пропозицію щодо внесення змін до Договору оренди землі №KDA-2018-0669, в якому зазначено, що «необхідність внесення змін зумовлена змінами у законодавстві про оренду землі, а також необхідністю усунути явно непропорційні та дискримінаційній умови Договору, які ставлять Орендодавця у завідомо невигідне та вразливе становище без жодної легітимної мети та не відповідають правовій природі договору оренди землі».

Однак ОСОБА_1 не стверджує про вчинення ТОВ «Кодацьке-Агро» істотних порушень Договору оренди землі №KDA-2018-0669, а також не наводить інших конкретних підстав, які встановлені договором або законом і при наявності яких сторони договору оренди землі зобов`язані внести до нього зміни.

На думку позивача ОСОБА_1 зміни до Договору оренди землі №KDA-2018-0669 слід внести лише у зв`язку із тим, що він як Орендадовець не погоджується із деякими пунктами, які були викладені в договорі на час підписання його сторонами, а також через те, що в Закон України «Про оренду землі» було внесено зміни в 2020 році.

Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

Однак, враховуючи вимоги ст. 651 ЦК України, визначені позивачем підстави не можуть бути підставою для зміни умов Договору оренди землі №KDA-2018-0669, оскільки такі підстави не передбачені жодним нормативно-правовим актом, а також не визначені сторонами у самому договорі.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Разом з тим, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Враховуючи викладені позивачем у позові доводи, ст. 652 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин у даному конкретному випадку, оскільки з моменту укладення Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року не відбулося жодних істотних змін обставин, що були враховані сторонами при підписанні договору. Зміни до законодавства не відносяться до істотних змін обставин, які особа не могла б передбачити та відповідно у зв`язку із якими не уклала б договір. Аналогічно незгода з певними пунктами договору викликана лише переоцінкою ОСОБА_1 змісту умов договору, а не істотною зміною обставин.

Однією з позовних вимог позивача ОСОБА_1 є зміна умови Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року, які визначені, зокрема, в розділі «3. Строк дії Договору».

Разом з тим, станом на день укладення Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року стаття 19 Закону України «Про оренду землі» передбачала, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Таким чином, стосовно об`єкту оренди за спірним договором закон визначав лише мінімальну та максимальну межу строку дії договору. Всі інші умови щодо цього питання визначалися на розсуд сторін.

В даному конкретному випадку обидві сторони Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року узгодили строк дії договору в межах, передбачених законом, та самостійно визначили момент початку перебігу строку та припинення його дії, що не заборонялося чинними на той момент нормами законодавства України.

Вказане також підтверджується висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними в постанові від 15.01.2020 року у справі №322/1178/17, зокрема у ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплено у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом з тим у частині третій вказаної статті обумовлено, що сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У спеціальному Законі N 161-XIV вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

З 16 липня 2020 року суттєво змінено зміст статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка встановлювала правила поновлення договору оренди землі. Із вказаної дати ця стаття стосується лише переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк. Поновлення ж договору регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідно до абзацу 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Таким чином, що у ТОВ «Кодацьке-Агро» відсутній обов`язок вносити зміни до Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року у частині поновлення договору оренди землі, оскільки сторони повинні дотримуватися умов про поновлення строку дії договору, які визначені в договорі відповідно до норм законодавства, чинного на момент його укладення.

Вказане вище стосується також умов повернення земельної ділянки, оскільки вони пов`язані із пунктами договору про строк дії договору та момент його припинення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно- правового акту.

Таким чином, внесення до законів України змін, не є обов`язковою підставою для зміни Договору оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року, оскільки сторони продовжують виконувати його на умовах, які були визначені на момент укладення та які повністю відповідали дійсним на той час положенням закону.

Щодо умов договору, які позивач ОСОБА_1 вважає непропорційними та дискримінаційними, то слід зазначити, що частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Вказана вище позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує той факт, що підписував Договір оренди землі №KDA-2018-0669 від 01 січня 2018 року, та підписуючи зазначений Договір підтвердив ту обставину, що текст Договору прочитаний, умови повністю зрозумілі, юридичні наслідки укладення договору та обов`язки сторін роз`яснено.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що деякі умови договору порушують його інтереси як орендодавця, у зв`язку із чим вони потребують змін, є надуманими та такими, що не підлягають розгляду, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» про внесення змін до договору оренди землі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Тому понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 627, 628, 638, 640, 651, 652, 792 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ -АГРО» про внесення змін до договору оренди землі, відмовити .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.