Справа № 182/3704/24
Провадження № 2/0182/2051/2025
16.04.2025 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна боржника, -
Позивач 05.07.2024 року звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
В 2024 році ОСОБА_1 мала намір здійснити відчуження належної їй на праві приватної власності земельної ділянки. Але при підготовці документів нотаріусом було виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис про державну реєстрацію обтяження №11258007 від 21.09.2015 року, предметом обтяження є все нерухоме майно позивачки, підставою обтяження була постанова про арешт нерухомого майна, видана 03.09.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Логвиненко Т.М. в рамках виконавчого провадження №48698425. Позивачка звернулась до відповідача із заявою про скасування арешту, але листом Нікопольського відділу ДВС від 09.04.2024 року їй було відмовлено з наступних підстав. На виконанні у відділі ДВС, дійсно, перебувало виконавче провадження №48698425, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 05.02.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі №182/5789/14-ц (№ провадження 2/0182/3207/2014) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 23 051,60 грн. Після проведення виконавчих дій та перевірки майнового стану боржника 16.11.2015 року державним виконавцем Сивогривовим О.В. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, що передбачено п.5 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Завершення виконавчого провадження за вищевказаною підставою не передбачає скасування заходів примусового виконання. Строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки, таким чином матеріали даного виконавчого провадження знищені, а тому відсутні підстави для зняття арешту.
Тобто, на даний час виникли такі обставини, які змусили позивачку звернутись до суду про зняття арешту, оскільки в позасудовому порядку вчинити дані дії вона позбавлена можливості. З цих підстав вона просить суд скасувати зазначений вище арешт нерухомого майна, який накладено постановою державного виконавця в рамках виконавчого провадження №48698425.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали (а.с.10-11).
Позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові (а.с.14). Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направила.
Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками. Пакет документів до адресата доставлено кур`єром суду, крім того, копію ухвали про відкриття провадження було направлено до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку документу до електронного кабінету 15.08.2024 року о 22-05 год. (а.с.15). Відзиву на позовну адресу не направили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено судом, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис про державну реєстрацію обтяження №11258007 від 21.09.2015 року, предметом обтяження є все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підставою обтяження є постанова про арешт нерухомого майна, видана 03.09.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Логвиненко Т.М. в рамках виконавчого провадження №48698425 (а.с.3 зворот).
Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, після завершення виконавчого провадження арешт з майна боржника був не знятий, у зв`язку з тим, що п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІV (чинній на час виникнення правовідносин) при завершенні виконавчого провадження з цих підстав не було передбачено зняття арешту з майна боржника.
Таким чином, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена можливості у повному обсязі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
В пункті 6 ч.4 с т.59 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.07. 2022 року у справі № 2/0301/806/11 зазначив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Наявність протягом тривалого часу (10 років) не скасованого арешту на нерухоме майно, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до цієї ж постанови, позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).
З огляду на викладені вище обставини, та враховуючи те, що на виконанні у Нікопольському відділі ДВС відсутнє виконавче провадження, за яким ОСОБА_2 є боржником, ніяких матеріальних претензій до позивачки, як до боржника в рамках виконавчого провадження №4869845, стягувач з 2015 року не заявив, а існуюче обтяження порушує її право на вільне володіння своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 14, 18, 19, 76-78, 81, 89, 259, 263- 265, ЦПК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна боржника - задовольнити.
Зняти арешт з усього нерухомого майна належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 03.09.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження №48698425; номер запису про обтяження: 11258007; дата державної реєстрації: 21.09.2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суд.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева