Дата документу 11.04.2025 Справа № 336/9289/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/9289/24 Головуючий у 1-й інстанції:Дмитрюк О.В.
Провадження №22-ц/807/910/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2025 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який у жовтні 224 року уточнила до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що з 23 червня 2015 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який 22 лютого 2018 року був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Сторони є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 01 вересня 2017 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1/6 частини всього його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 03 липня 2017 року. Визначений судовим рішенням розмір аліментів, на даний час є незначним та не забезпечує поточних потреб дитини.

Вказувала, що матеріальне становище відповідача змінилося, відповідач є військовослужбовцем, є здоровою працездатною особою, тому відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у збільшеному відсотковому відношенні, в зв`язку з чим вважає за можливим змінити спосіб стягнення аліментів з 1/6 частки до 1/4 частки з усіх видів заробітку.

З урахуванням вищевикладеного, просила суд змінити призначений за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 01 вересня 2017 року у справі № 311/1690/17 розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини всього його заробітку (доходу) на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача на дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

09 лютого 2025 року на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи до закінчення військового стану в Україні, у зв`язку із перебування його у лавах Збройних Сил України.

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2025 року про витребування доказів, ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2237/6 від 07 березня 2025 року надано інформацію про зняття ОСОБА_2 з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2025 року зупинено провадження у справі №336/9289/24 до звільнення відповідача ОСОБА_2 з військової служби.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2025 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції зупиняючи провадження у справі застосував формальний підхід до вирішення справи, не врахував, що довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 є неналежним письмовими доказом для зупинення провадження у справі, яка не вказує на участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України станом на дату відкриття провадження та розгляду даного клопотання. Натомість належними письмовими доказами є наказ по особовому складу. Інші докази (довідки, листи з військової частини) є недостатніми. Зупиненням провадження у справі порушується розумний строк розгляду справи, що перешкоджає ефективності захисту прав та інтересів дитини та можливості виконання рішення суду в період перебування відповідача в Збройних Силах України. Відповідач не посилається на жодні обставини які б унеможливлювали розгляд справи без його безпосередньої участі у засіданні, у зв`язку з яким фактично відсутні норми приписів п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано чим в даному випадку обумовлюється неможливість розгляду справи.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Пунктом 14 частини 1 ст. 353 ЦПК України передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Як на підставу зупинення провадження у справі суд послався на довідку № 2237/6 від 07 березня 2025 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_2 знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, та направлений до військової частини НОМЕР_1 , а отже, існують обставини відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи, наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження в справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави передбачені ст. 251 ЦПК України.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі, який є вичерпним.

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до стаття 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України введено воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2237/6 від 07 березня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, та направлений до військової частини НОМЕР_1 (а.с.39).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду підтримує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульовану у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21. Вважає, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2025 року у справі №557/1226/23, в якій зазначено наступне:

«вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду також бере до уваги те, що у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм, викладених в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що у довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2237/6 від 07 березня 2025 року зазначено лише те, що ОСОБА_2 знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, та направлений до військової частини НОМЕР_1 (а.с.39).

Водночас, з даної довідки не вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, проходить військову службу саме у військовій частині НОМЕР_1 , що переведена на військовий стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, достатні та достовірні докази на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 , що переведені на воєнний стан, і виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відео конференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, наявністю можливістю користування відповідачем правничої допомогою під час судового провадження, або, що має можливість самостійно або з допомогою представника висловлюватися щодо позовних вимог.

Із заяви, яка була направлена на адресу суду ОСОБА_2 прохав перенести розгляд даної справи після закінчення війни, оскільки він знаходиться у лавах Збройних Сил України, проте належних доказів на підтвердження зазначених обставин до заяви не додав ( а.с. 32).

Суд першої інстанції не врахував, що на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан;

Отже, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що довідкаІНФОРМАЦІЯ_4 № 2237/6 від 07 березня 2025 року констатує лише факт, що ОСОБА_2 знятий з військового обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та направлений до військової частини НОМЕР_1 , проте не підтверджує факт знаходження останнього у вказаній частині. Інші докази на підтвердження зазначеного факту, як то довідка з військової частини НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутня, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, є передчасними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2025 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 11 квітня 2025 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Поляков О.З.