Єдиний унікальний номер справи 678/897/24
Провадження №2-678-143/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Лазаренка А. В.,

за участі секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пасічника Я. С.,

представника відповідача Сергійчука Ю. В.,

розглядаючи в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенського храму смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області Єпархії Православної Церкви України, третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Городоцької міської ради Гребенюк Олександр Дмитрович, про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, державної реєстрації змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

встановив:

У провадженні Летичівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенського храму смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області Єпархії Православної Церкви України, третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Городоцької міської ради Гребенюк Олександр Дмитрович, про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, державної реєстрації змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

12 лютого 2025 року та 31 березня 2025 року через «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшли клопотання від 12 лютого та 28 березня 2025 року про повернення до стадії підготовчого провадження та зміну предмету позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали подане клопотання про повернутися до підготовчого провадження та зміну предмету позову від 28 березня 2025 року. Клопотання від 12 лютого 2025 року просять залишити без розгляду у зв`язку із його неповнотою.

Представник відповідача Сергійчук Ю. В. заперечив проти задоволення клопотання, оскільки повернення до підготовчого провадження призведе до затягування судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року). Верховний Суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

При цьому, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлено, що після закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, у справі дійсно необхідно вчинити ряд процесуальних дій, які можливо реалізувати лише на стадії підготовчого судового засідання, а тому доводи представника позивача - адвоката Пасічника Я. С. є слушними.

Оскільки позивач правомірно подав заяву про зміну предмету позову, одночасно не змінюючи підстави вказаного позову, суд вважає за необхідне заяву про зміну предмету позову від 28 березня 2025 року прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 12, 43, 84, 189, 200, 263, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Повернутися до розгляду у підготовчому провадженні справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Успенського храму смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області Єпархії Православної Церкви України, третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Городоцької міської ради Гребенюк Олександр Дмитрович, про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, державної реєстрації змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підготовче засідання відкласти на 09 годину 00 хвилин 05 травня 2025 року.

Прийняти заяву позивача про зміну предмету позову від 28 березня 2025 року.

В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Заяву позивача про зміну предмету позову від 12 лютого 2025 року залишити без розгляду.

Надати відповідачу 15-денний строк для подачі відзиву на заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко