05.03.2025 Єдиний унікальний номер 205/2175/25
Єдиний унікальний номер 205/2175/25
Провадження № 2/205/2203/25
05 березня 2025 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
07 січня 2025 року ТОВ «ФК «Процент» через систему «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 11 лютого 2025 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року заяву ТОВ «ФК «Процент» про витребування доказів було задоволено.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Процент» і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 4144-2435-2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Процент» надав позичальникові кредит у розмірі 5 000 грн. (а.с. 18-22) строком на 365 днів до 25 грудня 2024 року зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 2,5 % в день від суми кредиту.
26 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Процент» на картковий рахунок відповідача здійснило переказ коштів у розмірі 5 000 грн. (а.с. 25).
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000 грн., строк кредиту 365 днів, тип процентної ставки фіксована у розмірі 2,5 % на день.
Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 02 січня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 46 875 грн. (а.с. 26-30).
Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 365736 (а.с. 22), який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін».
Таким чином, між ТОВ «ФК «Процент» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за період з 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 5 000 грн., становить 41 875 грн. (а.с. 26-30).
У позовних вимогах про стягнення із ОСОБА_1 на свою користь відсотків за користування кредитними коштами позивачем їх розмір зазначений у розмірі 63 875 грн. Позивачем обґрунтовано саме такий розмір відсотків з врахуванням відсоткової ставки у розмірі 3,5 % за кожен день, проте, умовами кредитного договору № 4144-2435-2 від 26 грудня 2023 року розмір відсотків визначений 2,5 %, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків в іншій частині слід відмовити.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4144-2435-2 від 26 грудня 2023 року у розмірі 46 875 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000 грн. і заборгованості по відсотках у розмірі 41 875 грн.
На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року (а.с. 55-58), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденка К.В. (а.с. 54), копію акту № 5 приймання-передачі наданої правової допомоги від 30 жовтня 2024 року (а.с. 59), витяг з реєстру № до акту приймання-передачі (а.с. 60), а також платіжну інструкцію № 1230 від 31 жовтня 2024 року про сплату ТОВ «ФК «Процент» 100 000 грн. за професійну правничу допомогу по договору № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року та без зазначення, що платіж було проведено за надання професійної правничої допомоги зі складання позовної заяви саме до боржника ОСОБА_1 , оскільки акт № 5 приймання-передачі наданої правової допомоги від 30 жовтня 2024 року, на який посилається позивач, не містить прізвище відповідача, витяг з реєстру не підписаний позивачем і виконавцем.
Таким чином, оскільки стороною позивача не було доведено належними докази, що витрати у розмірі 10 000 грн. було понесено позивачем відповідно до договору про надання правової допомоги № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року саме по цій справі, вимоги про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» витрат професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. задоволенню не підлягають.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 648 грн. 64 коп. (46 875 грн. х 2 422 грн. 40 коп. : 68 875 грн. = 1 648 грн. 64 коп.
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент», складає 48 523 грн. 64 коп. (46 875 грн. + 1 648 грн. 64 коп. = 48 523 грн. 64 коп.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: