УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуСправа № 495/10353/23
Номер провадження 2-п/495/34/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Дущенко Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Олеговича про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 у справі №495/10353/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васильєв Павло Олегович звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 у справі №495/10353/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав.

Сою заяву адвокат Васильєв П.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в матеріалах цивільної справи, по якій ухвалено вказане заочне рішення, немає будь-яких відомостей та розписок про те, що безпосередньо Відповідач отримував ухвалу суду про відкриття провадження по даній справі з копією позовної заяви з додатками, з моментом вручення якої починається перебіг строку для подання відзиву на позовну заяву, повістки про виклик у судові засідання під час розгляду даної справи.

Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 на посаді курсант з 01 червня 2024 року у військовому званні «солдат».

Таким чином, враховуючи вищевказані фактичні та правові підстави, а також триваючу збройну агресію російської федерації проти України та чинність правового режиму воєнного стану на всій території України, ОСОБА_1 на даний час як військовослужбовець виконує службові обов`язки, в тому числі щодо відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Саме це і обумовило, що Відповідач особисто не отримував будь-яких судових повісток та повідомлень про виклики у судове засідання, тому Відповідач навіть і не міг самостійно приймати участь в судових засіданнях, в якому ухвалено дане заочне рішення, подати відзив на позовну заяву, та безпосередньо самостійно, незважаючи на наявність в нього представника, приймати участь в розгляді справи.

При ухваленні заочного рішення не було враховано відсутності конкретних фактів ухилення Відповідача від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини. Відповідачем не було подано письмові докази, які будуть надані до суду разом із відзивом на позовну заяву, а дані докази мають істотне значення у вирішення пред`явленого до Відповідача позову.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати заочне рішення від 24 лютого 2025 у даній цивільній справі, та призначити цивільну справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васильєв П.О. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у їх відсутність, просять дану заяву задовольнити.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, її доводи та заперечення, у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа №495/10353/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав.

24 лютого 2025 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено заочне рішення у справі №495/10353/23, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що судом на судові засідання 17.09.2024, 30.10.2024, 10.12.2024, 13.01.2025, 24.02.2025, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення за номером мобільного телефону, який наявний у матеріалах справи, що підтверджується довідками про доставку cмс.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_1 у даній цивільній справі є адвокат Васильєв Павло Олегович на підставі Договору про надання правової допомоги №70/2023 від 13.10.2023 року. Адвокат Васильєв П.О. є зареєстрованим користувачем підсистеми «Електронний Суд».

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, судові повістки про виклик до суду були доставлені представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Васильєву П.О., що є підтвердженням про отримання представником відповідача судових повісток про виклик до суду в електронному вигляді.

17 серпня 2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідно до розділу 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Проте, в судові засідання, відповідач та його представник не з`являлися, доказів поважності неявки суду не надали.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин лише неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Слід зазначити, що судом було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача та його представника про час та місце розгляду справи, а саме шляхом направлення смс повідомлення, а також через систему «Електронний суд».

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 та його адвокатом Васильєвим П.О. взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви адвоката Васильєва П.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 у справі №495/10353/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав - відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до підтвердження з Електронного Суду заочне рішення від 24.02.2025 року було доставлено представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Васильєву П.О. 28.02.2025 о 19:07:01 год., однак заява про перегляд заочного рішення подана представником відповідача лише 21.03.2025 року, тобто з пропуском встановленого строку. При цьому у поданій заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача не ставить питання про поновлення строку для подання такої заяви, та не наводить жодних обставин, які б свідчили про поважність його пропуску.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Олеговича про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2025 у справі №495/10353/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 15.04.2025 року.

Суддя Юлія ШЕВЧУК