Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7758/23
Провадження №: 2/332/94/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сінєльніка Р.В.,

при секретарі Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного Товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» ( місцезнаходження: 04070 м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство «ПУМБ» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банка заборгованість за кредитними договором № 01 від 06.10.2016 у сумі 119769,64 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом 80395,68 гривень, заборгованості за процентами 39373,96 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 01 від 06.10.2016 року, відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 10000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 80400,00 грн. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 10.08.2023 виникла заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 119769,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними витратами по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження(а.с. 102).

Представником відповідача адвокатом Прядко Д.В. 15.04.2024 суду надано відзив на позовну заяву , в якому посилаючись на те , що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ ПУМБ просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Зазначив , що до позовної заяви не додано доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, їх розміру і порядку нарахування, позивач посилався на виписку по картковому рахунку та на Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку, як невід`ємну частину кредитного договору. Зазначив , що публічна пропозиція ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також додатки до неї містить різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, а відповідно і різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву від 06.10.2016 року. Надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом, Публічна пропозиція AT ПУМБ разом з додатками, не підписані відповідачем, а надана заява № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умов щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь AT ПУМБ заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 39373,96 гривень, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині.

29.04.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому зазначає, що банк не погоджується з викладеними у відзиві доводами. Щодо доказів видачі кредиту зазначає, що 06.10.2016 р. Відповідач звернувся до Банку з метою отримання кредитної картки з кредитним лімітом 10000,00 грн. (який в подальшому було збільшено до 80400,00 грн.), підтвердженням зазначеного є Заява на приєднання до договору банківського обслуговування фізичних осіб №01 , яка була підписана Відповідачем. У Заяві, зазначено: Позичальник беззастережно підтверджує, що приймає пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка розміщена на сайті банку. Згідно з Заявою Відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях , надати кредитну карту з кредитним лімітом. Також погодився з умовами , що розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка та розмір мінімального платежу та інші умови обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО. Підписанням Заяви Відповідач також підтвердив що він ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згоден з ними, умови ДКБО зрозумілі йому та не потребують додаткового тлумачення; ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки. Крім того , допозовної заяви додано виписку по рахункам , з якої вбачається, що кредитна картка була активована Відповідачем, в подальшому відповідач активно користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом. Щодо посилання Відповідача на те, що сторонами не погоджено відсоткову ставку зазначили, що процентна ставка між Позичальником та Банком була у згоджена та визначена у ДКБО. Вважають, що вимоги для укладення договору споживчого кредиту банком виконано відповідно до чинного законодавства. Додатково зазначили, що відповідач не довів, що його не ознайомили в момент підписання заяви із ДКБО або було ознайомлено з іншою версією ДКБО. Також Відповідачем не надано доказів про те, що ним оскаржувався Кредитний договір або його окремі умови у судовому порядку. Просили відхилити доводи відповідача як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі .

Представником відповідача адвокатом Прядко Д.В. 05.07.2024 року суду надані заперечення на відповідь на відзив у яких зазначив , що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення Відповідача з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з Відповідачем. При цьому без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови і правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що банком здійснювалося зарахування сплачених коштів у порядку черговості, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту. Однак відповідач не погоджується з таким нарахуванням, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами узгодження між сторонами сплати, розміру та порядку нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів. Крім того, до розрахунку заборгованості включено періоди, які не відображені у виписці по особовому рахунку. Таким чином, надані Позивачем банківські виписки з особового рахунку Відповідача не є належним доказом підтвердження заборгованості, розрахованої Позивачем, оскільки такий розрахунок є помилковим та базується на виписках, які містять суттєві помилки та не відображають повного обсягу всіх операцій. Посилаючись на вищевикладене представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника банку .

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з врахуванням позиції відповідача, яка викладена у у запереченнях, проти позову заперечує , просить у позоі відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.10.2016 року ОСОБА_1 підписав Заяву №01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб(а.с. 31), за умовами якої відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування.

Відповідно до укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 договору № 01 від 06.10.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 10000,00 грн. на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 80400 грн. (а.с. 62). Вказана обставина не була спростована відповідачем.

Таким чином, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», яке змінило назву на акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» укладено кредитний договір №01. Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії, що не спростовано відповідачем та підтверджується Розрахунком заборгованості станом на 10.08.2023 року.

З виписки про рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі заяви № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач з жовтня 2016 року систематично отримувала та використовувала кредитні кошти , в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, та періодично поповнювала цей рахунок, в тому числі інколи до повного погашення отриманої кредитної суми.

З наданого АТ «ПУМБ» розрахунку вбачається, що станом на 10.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором перед банком становить 119796,64 грн. , з яких : 80395,68 - заборгованість за кредитом , 39373,96 грн. заборгованість за процентами , 0,00 грн. - заборгованість за комісією .

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку умови договору приєднання розроблені банком , тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав заяву № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, виписку про рух коштів , а також Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01 жовтня 2016 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки , та відповідно різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів(а.с. 35-56).

При цьому додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився із нею, підписуючи заяву №01 від 06.10.2016 року. Відсутність підпису Стригунова на умовах та правилах публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Як визначено у ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Натомість Заява №01 від 06.10.2016 року про приєднання ОСОБА_1 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст.625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо.

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними буз ознайомлений позичальник.

Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданим АТ «ПУМБ» до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу умов та правил надання банківських послуг в АТ «ПУМБ», відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, не може розцінюватися як стандартна(типова) форма , що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору , оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин .

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім цього, підписана сторонами заява від 06.10.2016 року не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів").

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ "ПУМБ " дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З огляду на зазначене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом , Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» разом з додатками не підписані відповідачем , а надана заява № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами .

Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ ПУМБ , яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів , що саме ця Публічна пропозиція існувала на час укладення договору , суду не надано .

З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідач ознайомлений з наданою до позову Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» та тарифами.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку , що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ ПУМБ заборгованості по відсоткам за користування кредитом у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів.

Таким чином, є наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 80395,68 грн.. У задоволені решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «ПУМБ» підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 1441,31 грн., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 119769,64 грн., задоволено на суму 80395, 68 грн.) 2147,20 грн. судовий збір , сплачений при подачі позову до суду х 80395, 68 грн./ 119769,64 грн. = 1441,31 грн.).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070 м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість за кредитним договором №01 від 06.10.2016 у розмірі 80395,68 грн. та судові витрати в розмірі 1441,31 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2025 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік