Справа № 635/136/21
Провадження по справі № 2/635/1576/2025
16 квітня 2025 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , відкритий на ім`я відповідача, та внаслідок не сплати за надані послуги утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.
Аргументи учасників справи.
11 серпня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, відповідно до якої просить застосувати позовну давність, відмовити у задоволенні позову, оскільки позов подано до суду 17 грудня 2020 року, трирічний строк стосується періоду з 30 листопада 2017 року по 30 листопада 2020 року, а період з 01 лютого 2016 року по 30 червня 2017 року відноситься до строку позовної давності, який був пропущений позивачем без поважної причини.
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області.
Зазначена цивільна справа надійшла з Полтавського районного суду Полтавської області 07 березня 2024 року згідно ухвали від 18 грудня 2023 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 березня 2024 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Назаренка О.В. та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання.
17 квітня 2024 року надійшла заява представника позивача Шевченко Д.В., який діяв на підставі довіреності, відповідно до якої просить у разі застосування судом строку позовної давності до суми основного боргу, стягнути з відповідача ОСОБА_1 3% річних у сумі 1786,36 грн., суму інфляційний витрат 5413,69 грн., а також суму сплаченого судового збору.
Представник позивача Погрібна Т.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ТОВ «Харківгаз Збут» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21 травня 2015 року та з 11 травня 2017 року - згідно постанови №633 від 11 травня 2017 року.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що що ТОВ «Харківгаз Збут» надавав послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
На ім`я відповідача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 як споживача природного газу за вказаною адресою.
Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року та розміщений на офіційному сайті Товариства.
Як вбачається з умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики а комунальних послу від 30 вересня 2015 року за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником (пункт 1.1). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 4.3). При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунку постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку (пункт 4.6.)
Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Відповідач приєднався до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «Харківгаз збут» та сплати рахунку постачальнику за поставлений природний газ.
Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.
При цьому, з 13 червня 2017 року газопостачання за адресою ОСОБА_1 не здійснюється, що підтверджується актом Височанської дільниці Мереф`янського відділення ПАТ «Харківгаз» про відключення газоспоживаючих приладів, який є підставою для припинення нарахувань по особовому рахунку споживача.
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про застосування строку позовної давності.
За результатами проведення досудового розслідування слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Сусла О.В. 27 жовтня 2020 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального злочину.
Постановою в.о.керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 24 березня 2021 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження, матеріали направлені слідчому для подальшого проведення досудового розслідування.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суд.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
За змістом статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.
Вимогами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як встановлено судом, відповідач не виконувала належним чином свої зобов`язання з оплати послуг газопостачання, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.
Разом з тим, з 13 червня 2017 року у будинку відповідачки припинено газопостачання.
Відповідно до Акту звірки обсягів розподіленого природного газу між АТ «Харківгаз» та побутовим споживачем ОСОБА_1 станом на 18 березня 2021 року у графі «Обсяг природного газу» з травня 2019 року складає 0, що свідчить про відсутність газопостачання.
З позовом у даній справі позивач звернувся лише 06 січня 2021 року.
За змістом статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Аналізуючи наведене, слід зазначити, що загальний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, щодо стягнення основної суми заборгованості, сплив.
У статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Наслідки спливу позовної давності встановлені статтею 267 ЦК України, та передбачають, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Системне тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що натуральним є зобов`язання вимога в якому хоча і існує, проте не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном.
Положення статті 625 ЦК України щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена у судовому (примусовому) порядку, отже кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена у судовому (примусовому) порядку.
Встановивши, що товариство пропустило строк звернення до суду з вимогою до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу, суд відмовляє у задоволенні його позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат у зв`язку з їх безпідставністю, адже позивач не має права на нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних на зобов`язання, яке існує лише в натуральному вигляді, тобто таке, що не підлягає захисту в судовому (примусовому порядку).
Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 242/750/20, провадження № 61-4192св21.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати залишаються за рахунок позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», Код , місце реєстрації м. Харків, вул. Петра Болбочана, 54;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.Назаренко