КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7814/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксана Іванівна, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд надіслав запит до суду першої інстанції про витребування справи № 761/10186/22.

07 квітня 2025 року матеріали справи №761/10186/22 надійшли до Київського апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи разом з апеляційною скаргою, судова колегія вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто, за правилами частини 2 статті 358 ЦПК України розгляд апеляційної скарги, поданої після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення можливий, якщо особа, яка подала скаргу не була повідомленою про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року, тоді як апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 07 лютого 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа ОСОБА_1 повідомлялась належним чином про розгляд справи, що підтверджується розписками представника третьої особи про повідомлення про дату та час судових засідань, повідомленнями про вручення судових повісток та протоколами судових засідань, зокрема і протоколом судового засідання від 29 листопада 2022 року, в якому представник ОСОБА_1 - адвокат Курзін О.А. приймав участь та в якому було ухвалене оскаржуване рішеннясуду(а.с. 197-198), тобто третя особа була обізнанапро розгляд даної справи в суді першої інстанції .

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. У цьому аспекті дослідженню підлягають дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року в справі № 186/972/18 (провадження № 61?19251св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2023 року в справі № 200/13452/18 (провадження № 61-8954св23)).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «YUNION ALIMENTARIYA v. SPAIN» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).(п. 42 Рішення).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії», N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).(п. 43 Рішення).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 761/14504/13-ц провадження № 61-857св22.

Із заявою про отримання копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року заявник до суду першої інстанції не звертався.

Зміст оскаржуваного судового рішення не містить вказівки на дату складання його повного тексту.

Проте згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року у даній справі надіслано судом до Реєстру 14.12.2022, зареєстровано 15.12.2022, забезпечено надання загального доступу 19.12.2022 року.

Відсутність в рішенні суду вказівки на дату складання його повного тексту та несвоєчасне надіслання оскарженого судового рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень, за умови, що учасник справи, який подає апеляційну скаргу, знав про судове засідання, в якому ухвалено оскаржене судове рішення, не є перешкодою для отримання цією особою у розумний строк інформації про стан відомого їй судового провадження та не свідчить про наявність випадків, передбачених ч.2 ст.358 ЦПК.

Таку позицію висловила колегія суддів Касаційного цивільного суду у справі № 405/4689/19

З заявою про ознайомлення зі справою представник ОСОБА_1 - адвокат Шиян М.М звернувся лише 16 січня 2025 року, тобто після спливу більше двох років з дати складання повного тексту рішення.

Доводи скаржника про те, що оскаржуване рішення йому судом не надсилалось не можуть бути взяті до уваги, оскільки представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Курзін О.А. безпосередньо приймав участь у судовому засіданні 29 листопада 2022 року, в якому було ухвалене оскаржуване рішення суду, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 197, 198).

Повноваження адвоката Курзіна О.А. на представництво інтересів ОСОБА_1 підтверджуються наявним в матеріалах справи ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 186)

З огляду на те, що апеляційна скарга подана після спливу більш як одного року з дня виготовлення повного тексту рішення, а також враховуючи відсутність передбачених пунктами 1 і 2 частини 2 статті 358 ЦПК України виняткових обставин, апеляційний суд згідно приписів частини 2 статті 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений частиною 2 статті 358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

З викладених вище підстав апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксана Іванівна, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.А. Слюсар