Рішення

Іменем України

11 квітня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/7893/23

Провадження №2/751/535/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я., Деркач О.М., Бобровник Н.В., Клименко К.Є., Стрижак В.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_1 , Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Тетяна Анатоліївна

представник позивача - ОСОБА_6

представники відповідача - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Тетяна Анатоліївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним пунктів шлюбного договору, визнання права власності, виділ майна в натурі,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_9 та ОСОБА_1 з 27 травня 2009 року до 18 вересня 2014 року; визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_1 наступні транспортні засоби: МАЗ 11150, (2004), білий, № двиг. НОМЕР_1 № шасі НОМЕР_2 нз НОМЕР_3 , орієнтовною вартістю 292 876,84 грн; причіп Одисей - 50, (2009), сірий, № шасі НОМЕР_4 нз НОМЕР_5 орієнтовною вартістю 25 000 грн; FRUEHAUF ТХ39В 0, (1998), синій, № шасі НОМЕР_6 нз НОМЕР_7 , вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 0, (1998), синій, №шасі НОМЕР_8 нз НОМЕР_9 , напівпричіп, орієнтовна вартість 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 0, (1998), синій. № шасі НОМЕР_10 . нз НОМЕР_11 вартістю 166 760,00 грн; DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. НОМЕР_12 № шасі НОМЕР_13 нз НОМЕР_14 , орієнтовна вартість 450 000 грн; ПП FRUEHAUF 0, (1998), синій, № шасі НОМЕР_15 нз НОМЕР_16 вартістю 166 760,00 грн; ПП TRAILOR 0, (2001), синій № шасі НОМЕР_17 нз НОМЕР_18 вартістю 221 240,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В 0, (1998), синій № шасі НОМЕР_19 нз НОМЕР_20 вартістю 166 760,00 грн; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № шасі НОМЕР_21 нз НОМЕР_22 вартістю 630 829,00 грн; SCHMITZ SKO 24, (2003),червоний № шасі НОМЕР_23 нз НОМЕР_24 вартістю 630 829,00 грн; SOMMER SG 24 0, (2000), чорний, № шасі НОМЕР_25 нз НОМЕР_26 вартістю 258 910,00 грн; SCHMITZ SPR 24, (2001), червоний № шасі НОМЕР_27 нз НОМЕР_28 вартістю 200 030,00 грн; DAF XF95.430 12580, (2004), білий, № двиг. НОМЕР_29 , № шасі НОМЕР_30 нз НОМЕР_31 , вартістю 434 828,41 грн; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. НОМЕР_32 № шасі НОМЕР_33 нз НОМЕР_34 вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_35 № шасі НОМЕР_36 нз НОМЕР_37 вартістю 462 281,61 грн; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. НОМЕР_38 №шасі, №куз. НОМЕР_39 нз НОМЕР_40 вартістю 766 632,14 грн; DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. НОМЕР_41 № шасі НОМЕР_42 нз НОМЕР_43 , орієнтовна вартість 450 000 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), синій, № двиг. НОМЕР_44 № шасі НОМЕР_45 нз НОМЕР_46 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. ХЕ315С № шасі НОМЕР_47 нз НОМЕР_48 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. ХЕ315С № куз. НОМЕР_49 нз НОМЕР_50 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. НОМЕР_51 № шасі НОМЕР_52 нз НОМЕР_53 вартістю 434 828,41 грн; DAF CF 85.430 12580, (2003), синій, № двиг. НОМЕР_54 № шасі НОМЕР_55 нз НОМЕР_56 вартістю 316 870,00 грн; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_57 , тип ТЗ - сідловий тягач - Е, нз НОМЕР_58 , вартістю 434 828,41 грн; RENAULT MAGNUM 440 12130, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_59 № шасі НОМЕР_60 нз НОМЕР_61 вартістю 327 563,94 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_62 № шасі НОМЕР_63 нз НОМЕР_64 вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_65 № шасі НОМЕР_66 нз НОМЕР_67 , вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_68 № шасі НОМЕР_69 нз НОМЕР_70 вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_71 , № шасі НОМЕР_72 нз НОМЕР_73 вартістю 462 281,61 грн; визнання недійсними підпункти д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, укладеного 18 вересня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №1515 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А.; виділення 1/2 частини спільного сумісного майна і визнання за ОСОБА_1 право власності на вказані транспортні засоби: DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, №двиг. НОМЕР_12 № шасі НОМЕР_13 нз НОМЕР_14 орієнтовна вартість 450 000 грн, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_74 від 02.03.2011; SCHMITZ SKO 24, (2003) червоний, № шасі НОМЕР_21 нз НОМЕР_22 вартістю 630 829,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_75 від 09.06.2012; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі НОМЕР_23 нз НОМЕР_24 вартістю 630 829,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_76 від 09.06.2012; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. НОМЕР_32 № шасі НОМЕР_33 нз НОМЕР_34 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_77 від 27.08.2011; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_35 № шасі НОМЕР_36 нз НОМЕР_37 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_78 від 25.08.2011; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. НОМЕР_38 № шасі № куз. НОМЕР_39 нз НОМЕР_40 вартістю 766 632,14 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_79 від 09.06.2011; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_62 № шасі НОМЕР_63 нз НОМЕР_64 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_80 від 06.04.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_65 № шасі НОМЕР_66 нз НОМЕР_67 , вартістю 442 855,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_81 від 23.03.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_68 № шасі НОМЕР_69 нз НОМЕР_70 вартістю 442 855,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_82 від 23.03.2013; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_71 № шасі НОМЕР_72 нз НОМЕР_73 вартістю 462 281,61 грн, згідно висновку експерта № 287, зареєстрований ВРЕР 22.03.2013; стягнення грошової компенсації відхилення від розміру частки в сумі 134 222,62 грн; виключення зі складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 наступні транспортні засоби: DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. НОМЕР_12 № шасі НОМЕР_13 нз НОМЕР_14 орієнтовна вартість 450 000 грн, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_74 від 02.03.2011; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі НОМЕР_21 нз НОМЕР_22 вартістю 630 829,00 грн, згідно висновку експерта №287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_75 від 09.06.2012; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі НОМЕР_23 нз НОМЕР_24 вартістю 630 829,00грн, згідно висновку експерта №287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_76 від 09.06.2012; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. НОМЕР_32 № шасі НОМЕР_33 нз НОМЕР_34 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_77 від 27.08.2011; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_35 № шасі НОМЕР_36 нз НОМЕР_37 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_78 від 25.08.2011; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. НОМЕР_38 № шасі № куз. НОМЕР_39 нз НОМЕР_40 вартістю 766 632,14 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_79 від 09.06.2011; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_62 № шасі НОМЕР_63 нз НОМЕР_64 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_80 від 06.04.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_65 № шасі НОМЕР_66 нз НОМЕР_67 , вартістю 442 855,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_81 від 23.03.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. НОМЕР_68 № шасі НОМЕР_69 нз НОМЕР_70 вартістю 442 855,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_82 від 23.03.2013; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. НОМЕР_71 № шасі НОМЕР_72 нз НОМЕР_73 вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, зареєстрований ВРЕР 22.03.2013; стягнення судових витрат в сумі 65 123,60 грн (т.1 а.с.1-27).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27.05.2009 до 18.09.2014 проживали однією сім`єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу. У цей період у них народилася донька ОСОБА_4 . Проживали вони разом в будинку АДРЕСА_1 . З серпня 2010 року вона та донька ОСОБА_4 зареєстровані, як члени сім`ї у вказаному будинку. Весь час вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного. Після народження доньки ОСОБА_4 ОСОБА_9 забирав її з пологового будинку. Також піклувалися про сина ОСОБА_9 - ОСОБА_2 , який залишився один проживати у будинку по АДРЕСА_2 після розлучення батьків. Навесні 2010 року у них проживала донька ОСОБА_9 - ОСОБА_3 , яка також їздила з ними у подорож. ОСОБА_9 не приховував від своїх друзів своїх відносин з нею. Вони разом відвідували всі свята куди запрошували ОСОБА_9 . З грудня 2013 року вона була працевлаштована у ФОП ОСОБА_9 . Чоловік повністю забезпечував їх сім`ю та матеріально допомагав старшим дітям, вони разом розподіляли бюджет. У період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони придбали у власність транспортні засоби (легкові, вантажні), які були зареєстровані на ім`я ОСОБА_9 . Посилаючись на ст.74 Сімейного кодексу України вважає, що все майно, набуте у період з 27.05.2009 до 18.09.2014 за їх спільні кошти і внаслідок спільної праці, а тому є спільною сумісною власністю на 1/2 частину якого вона має право. Втім, 18.09.2014 вони з ОСОБА_9 уклали шлюбний договір і частину транспортних засобів на 1/2 частину, яких вона має право, вказано в шлюбному договорі. Загальна вартість транспортних засобів складає 3 543 514,84 грн, 1/2 частка становить 1 771 757,42 грн. Вважає, що їй має бути виділено 10 транспортних засобів. З урахуванням розміру частки відповідача ОСОБА_2 у спадщині сума компенсації відхилення від рівності частки складає 50 082,85 грн (60099,42/6х5=50082,85), яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь. Крім того, вважає, що передання у власність визначеного у підпунктах д) - п), с) - ф) п.1.2 шлюбного договору майна, набутого до укладення шлюбного договору, поставило її у надзвичайно невигідне матеріальне становище і передбачило зміну правового режиму майна, яке підлягає державній реєстрації, набутого у спільну сумісну власність до укладення оспорюваного договору, що суперечить нормам матеріального права та є підставою для визнання недійсним шлюбного договору у вказаній частині. А тому вважає, що їй має належати 1/2 частина транспортних засобів придбаних в період з 25.05.2009 до 17.09.2014 і які зазначені у шлюбному договорі. З урахуванням виділення даних транспортних засобів у власність відповідно до поділу майна спільної сумісної власності, транспортні засоби підлягають виключенню зі складу спадщини (спадкового майна) ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19.09.2023 позов залишив без руху, оскільки подано з порушенням вимог ст.177 ЦПК України. У встановлений строк позивачем виправлено недоліки.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25 вересня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У встановлений строк від представника відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив (т.1 а.с.102-108), згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що є хибними твердження позивача, що в спірний період вона вела спільний побут з ОСОБА_9 , з яким здійснювала розподіл бюджету на придбання транспортних засобів, на утримання будинку, дозвілля, їжу. Визнавши ОСОБА_14 своєю дитиною він допомагав позивачу утримувати її, але виконання обов`язку визначеного ст. 180 СК України, ніяк не може свідчити про проживання ОСОБА_9 однією сім`ю з позивачем. Позивач до 30.12.2013 ніде не працювала. ОСОБА_9 за життя мав нерухоме та рухоме майно, а ОСОБА_1 мала лише 1/3 частину квартири та гараж в місті Чернігові. Намагання позивача через 9 років після укладення шлюбного договору і майже через 4 роки після смерті ОСОБА_9 відмінити своє волевиявлення на його укладання шляхом пред`явлення до суду позову про встановлення факту проживання однією сім`ю зі спадкодавцем, є ні чим іншим, як зловживання правом. Крім того, звернувшись з позовом у вересні 2023 року ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови у позові.

Також представник відповідача ОСОБА_8 подала відзив на позовну заяву (т.1 а.с.158-160), з підстав якого просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що постійним місцем проживання ОСОБА_9 був будинок АДРЕСА_2 , де він і був зареєстрований до смерті. Реєстрація в 2010 році ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 було викликано необхідністю реєстрації народженої дитини. Спільного бюджету у ОСОБА_1 та ОСОБА_9 не було, останній вважав, що бюджет повинен бути у кожного свій. За життя ОСОБА_9 вважав своїм обов`язком матеріально утримувати своїх дітей. Свою підприємницьку діяльність ОСОБА_9 вів самостійно, без участі своїх жінок, коханок та інших осіб і ніколи не узгоджував з ними питань підприємницької діяльності. Він мав у власності транспортні засоби, які постійно оновлювались. Кількість транспортних засобів, які були у нього у власності станом на розірвання шлюбу з матір`ю відповідача відображена у договорі про поділ майна подружжя. І весь цей зазначений перелік транспортних засобів був оновлений ОСОБА_9 до вступу в шлюб з ОСОБА_1 . Тому зазначені в шлюбному договорі позивача і в позовній заяві транспортні засоби ніяким чином і ні при яких умовах не можуть вважатись майном, на яке розповсюджується статус спільної сумісної власності. Посилання позивача на те, що про порушення своїх прав вона довідалась тільки у грудні 2022 року є надуманим. Шлюбний договір укладений 18 вересня 2014 року. Всі транспортні засоби, що є предметом позову зазначені в шлюбному договорі. Статус наявного у сторін майна на момент укладення шлюбу визначений договором. Позивач має юридичну освіту, а тому була здатна ще у 2014 році професійно сприймати та аналізувати інформацію та умови договору.

Позивач, отримавши відзиви, подала відповідь на відзиви (т.1 а.с.180-184, 196-200), в яких вказала, що ОСОБА_9 з грудня 2006 року не проживав однією сім`єю з ОСОБА_15 та дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча перебував у зареєстрованому шлюбі. Підставою розірвання сімейних відносин було не її знайомство з ОСОБА_9 , адже вони познайомилися в 2007 році. Перешкодою розірвання шлюбу були суперечки з ОСОБА_15 щодо поділу спільного майна, які тривали з 2007 року по червень 2009 року. У період з 27.05.2009 до 18.09.2014 ОСОБА_9 не перебував у зареєстрованому шлюбі, з нею він спільно проживав, був пов`язаний побутом, мав взаємні права та обов`язки. Саме ведення спільного бюджету і матеріальне забезпечення її, як дружини та доньки ОСОБА_4 свідчить, що між ними були сімейні відносини. Виклад обставин про відсутність згоди ОСОБА_9 на народження доньки ОСОБА_4 не заслуговують на увагу і є безпідставними, бо з 2007 року вони проживали однією сім`єю, мали намір мати дітей і зареєструвати шлюб, що і відбулося згодом. Щодо визнання шлюбного договору, то останній укладався на вимогу ОСОБА_9 , а тому вона не звертала увагу на зміст цього правочину і не надавала йому оцінки. Також вказала, що спірні пунктм шлюбного договору стосуються майна, яке було придбано на момент укладення договору і підлягало державній реєстрації, нею не оспорюється шлюбний договір в частині майна, яке ще не було придбано і щодо якого у договорі визначався правовий режим. Відповідно посилання, що вона зловживає правом не заслуговують на увагу. Щодо застосування строку позовної давності зазначила, що до вимог про визнання шлюбного договору недійсним позовна давність не застосовується.

Третя особа - ОСОБА_3 надіслала письмові пояснення (т.3 а.с.8-9) відповідно яких просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що її батько визнав народжену ОСОБА_1 дитину ОСОБА_4 , а тому і допомагав їй матеріально. Заради дитини поселив їх у приватному будинку по АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу її батьки поділили майно, і практично все майно, набуте у шлюбі залишилося її батькові. Але при розлученні вони домовилися, що за відмову матір`ю від спільного майна, батько повинен матеріально забезпечувати її та брата. У зв`язку з чим посилання позивача у позові на те, що під час поділу майна подружжя у її батьків були суперечки не відповідає дійсності. Крім того, зазначила, що Новий рік у 2007 та 2008 роках вони зустрічали своєю сім`єю, тому посилання ОСОБА_1 на те, що батько не проживав з ними з 2006 року є неправдивими. Ще за життя батько склав заповіти в яких заповідав їй зміст банківського сейфу, а братові - всі транспортні засоби. Також зазначила, що через постійні зради її мати не захотіла більше проживати з батьком, особливо в той період, коли в житті батька з`явилася ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу батько проживав з братом по АДРЕСА_2 , вів з ним спільний бізнес та не полишав надії повернутися до їх матері. У період з 27.05.2009 до 18.09.2014 батько не жив з ОСОБА_1 як чоловік та жінка та не вів з нею спільне господарство.

Ухвалою суду від 03.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених у позові, відзиві на позов та промові у судових дебатах.

Відповідач у судове засідання не прибув, надав повноваження на представлення своїх інтересів представникам, які в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзивах.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що батько займався на фірмі, а також кожного дня їздив на вул. Тиха як на роботу: возив собакам їжу. Також там проживав ОСОБА_2 - син її батька. Коли помер батько їй було 10 років, але вона його добре пам`ятає. Вона разом з батьком їздила за продуктами, які просила придбати ОСОБА_3 . На вихідних її батьки ходили в кафе, а вона була з бабусею. Їздили з батьками на море, також з ними була і ОСОБА_3 - донька батькова. Вона ходила на гімнастику і батько її забирав. У них вдома часто були батькові друзі, особливо по п`ятницям. Часто у них залишалися ночувати друзі батьків. Кожного року вони їздили на Пасху в церкву, потім заїжджали до маминих батьків, а далі їхали на природу. Кожний Новий рік вони зустрічали разом. Іноді ОСОБА_2 разом з батьком приїжджали разом до них на обід. Під час одруження батьків вона виносила обручки їм. Коли вона приїжджала на вул. Тиха ніякої жінки там не було, крім подруги ОСОБА_2 . Батько розповідав про колишню свою дружину. Від своє матері дізналася, що після смерті батька вони отримали свідоцтва про право на спадщину на автомобілі. Не знає які транспортні засоби їй належать.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та представники третіх осіб у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Від представника третьої особи Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та третьої особи приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Т.А. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 01.04.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 11.04.2025 о 15 год 30 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

26.05.2009 ОСОБА_9 розірвав шлюб з ОСОБА_15 (т.1 а.с.34).

Після розірвання шлюбу 02.06.2009 між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 укладено договір про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, яким визначено, що ОСОБА_15 належить автомобіль марки Peugeot 307XR, 2004 року випуску нз НОМЕР_83 , а ОСОБА_9 недобудований житловий будинок по АДРЕСА_1 ; 1/3 частина нерухомості по АДРЕСА_3 ; 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 ; 16 транспортних засобів, у тому числі МАЗ , 2004 року випуску, №шасі НОМЕР_2 нз НОМЕР_84 (т.1 а.с.164-171).

Згідно відомостей із регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області №2109 від 12.12.2023 після укладення 02.06.2009 договору про поділ майна подружжя на ім`я ОСОБА_9 обліковувались наступні транспортні засоби: RENAULT MAGNUM, АЕ390, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_85 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_86 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 10.01.2007 згідно біржової угоди; RENAULT PREMIUM, 1997 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_87 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_88 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 16.08.2006 згідно біржової угоди, 16.06.2018 перереєстрований на нового власника; МАЗ , 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_84 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 06.08.2004 згідно договору купівлі-продажу; DAF TE 95 XF, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_89 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_90 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 09.10.2004 згідно документів ВМД; VOLVO FH 12, 1997 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_91 , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_92 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 19.06.2003 згідно договору купівлі-продажу; RENAULT PREMIUM 385, 1997 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_93 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_94 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 08.07.2005 згідно документів ВМД; RENAULT R 385, 1993 року випуску, шасі(рама) № НОМЕР_95 , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_96 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 06.06.2003 згідно біржової угоди; МАЗ 54329020, 2002 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_97 , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_98 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 08.01.2003 згідно договору купівлі-продажу, 22.09.2010 знятий з обліку, 29.09.2010 перереєстрований на нового власника; МАЗ 54329, 1993 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_99 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, рн НОМЕР_100 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 18.02.2004, 24.09.2010 знятий з обліку, 16.10.2010 перереєстрований на нового власника; VOLVO FH 12, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_101 , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, рн НОМЕР_102 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 08.04.2005, 16.02.2019 перереєстрований на нового власника; VOLVO FH 12, 1998 року випуску, шасі(рама) № НОМЕР_103 , тип ТЗ - вантажний, рн НОМЕР_104 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 07.06.2003, 12.03.2019 перереєстрований на нового власника; напівпричіп марки (моделі) KOGEL, 1992 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_105 , тип ТЗ - напівпричіп, рн НОМЕР_106 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 08.01.2003, 14.11.2009 знятий з обліку, 17.11.2009 перереєстрований на нового власника; автомобіль марки TOYOTA LEXUS, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_107 , тип ТЗ - легковий універсал-В, рн ІІ1799OO, зареєстрований ім`я ОСОБА_9 25.01.2001 згідно біржової угоди; напівпричіп марки (моделі) LAMBERET LVF83E, 1996 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_108 , тип ТЗ - напівпричіп, рн НОМЕР_109 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_15 20.12.2001 і в подальшому на підставі договору про поділ майна від 02.06.2009 перереєстрований на ОСОБА_9 ; напівпричіп марки (моделі) LAMBERET LVFS3E1A, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_110 , тип ТЗ - н/причіп-рефрижератор-Е, рн НОМЕР_111 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_15 04.12.2003 і в подальшому на підставі договору про поділ майна від 02.06.2009 перереєстрований на ОСОБА_9 (т.3 а.с.3-4).

Згідно домової книги в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_15 . Остання 13.11.2008 була знята з реєстрації (т.1 а.с.161-163).

У 2007 році розпочато будівництво жилого будинку по АДРЕСА_1 . Згідно акту, затвердженого рішенням Деснянського райвиконкому від 13.10.2008 №265, вказаний будинок прийнятий в експлуатацію (т.1 а.с.202).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.35).

Відповідно копії домової книги у будинку АДРЕСА_1 ) з 25.08.2010 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та з 30.06.2020 ОСОБА_5 (т.1 а.с.48-49).

24.07.2011 ОСОБА_9 уклав договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.50).

Відповідно до копій фіскальних, товарних чеків наданих позивачем, у період з 2009 - 2012 придбавалась побутова та господарська техніка, світлове оздоблення (т.1 а.с.51-56).

Відповідно до заявок, ваучерів, у 2011 році, 2013 та 2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 резервували та бронювали готелі для відпочинку за кордоном (т.1 а.с.57-60).

Відповідно фотосвітлин ОСОБА_9 проводить відпочинок разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх друзями (т.1 а.с.73-78).

Відповідно копії трудової книги у період з 30.12.2013 до 15.11.2019 ОСОБА_1 працювала на посаді юрисконсульта у ФОП ОСОБА_9 (т.1 а.с.116-117).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за звітний 2003 рік отримала 318,47 грн, за 2004 - 57,31 грн, 2005 - 05,19 грн, 2006 - 271,25 грн, 2007 - 9044,47 грн, 2008 - 3 179,26 грн, 2010 - 10 546,87 грн, 2011 - 11 557,00 грн, 2012 - 11 409,47 грн, 2013 - 136,36 грн, 2014 - 18 000,00 грн, 2015 - 18 200,00 грн (т.1 а.с.61-62).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_9 за звітний 2011 рік отримав 406 648,73 грн, 2012 - 346 635,96 грн, 2013 - 214 695,81 грн, 2014 - 401 289,47 грн, 2015 - 410 612,55 грн, 2016 - 315 204,59 грн, 2017 - 280 083,00 грн, 2018 - 257 786,32 грн, 2019 - 6 400,00 грн (т.1 а.с.63).

18.09.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 уклали шлюбний договір у якому визначили свої майнові права та обов`язки у шлюбі і на випадок його розірвання та визначили, що кожна із сторін має право користуватися майном іншої сторони, яке набуто кожної із них до реєстрації шлюбу. Домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу (т.2 а.с.129-131).

У шлюбному договорі п.1.2 зазначено, що на момент укладення договору ОСОБА_1 на праві особистої власності належить: 1) 1/3 частина квартири АДРЕСА_5 ; 2) гараж № НОМЕР_112 в автокооперативі №4 м. Чернігів.

Втім ОСОБА_9 станом на 18.09.2014 на праві особистої власності належать: 1) житловий будинок АДРЕСА_1 ; 2) земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:024:5018); 3) 1/3 частина об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 ; 4) 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 ; 5) автомобілі марки: Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_113 , двигун № НОМЕР_114 ; AUDI А7, 2011 року випуску, шасі НОМЕР_115 реєстраційний номер НОМЕР_40 ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_66 , реєстраційний номер НОМЕР_67 ; DAF моделі XF 95.430, 2002 року випуску, шасі № НОМЕР_116 , реєстраційний номер НОМЕР_117 ; DAF моделі XF 95.380, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_69 , реєстраційний номер НОМЕР_70 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_52 , реєстраційний номер НОМЕР_53 ; DAF моделі CF 85.430, 2003 року випуску, шасі № НОМЕР_55 , реєстраційний номер НОМЕР_56 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_47 , реєстраційний номер НОМЕР_48 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_49 , реєстраційний номер НОМЕР_50 ; DAF моделі XF 95.4380, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_72 , реєстраційний номер НОМЕР_73 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_57 , реєстраційний номер НОМЕР_58 ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_63 , реєстраційний номер НОМЕР_64 ; DAF моделі XF 95.380, 2003 року випуску, шасі № НОМЕР_42 , реєстраційний номер НОМЕР_43 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_45 , реєстраційний номер НОМЕР_46 ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_33 , реєстраційний номер НОМЕР_34 ; RENAULT моделі MAGNUM 440, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_118 , реєстраційний номер НОМЕР_61 ; причіп-фургон марки SCHMITZ, моделі SKO 24, 2003 року випуску, шасі № НОМЕР_119 , реєстраційний номер НОМЕР_120 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 .

19.09.2014 ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т.1 а.с.37).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.38).

За життя ОСОБА_9 заповів доньці ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 та всі належні йому грошові кошти в АТ «Ощадбанк», а синові ОСОБА_2 всі належні йому автотранспортні засоби. Вказаний заповіт було укладено 15.02.2012 і посвідчено приватним нотаріусом О.В.Денисенко (т.1 а.с.39-40).

Крім того, згідно копії заповіту від 15.02.2012 ОСОБА_9 заповів ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:024:5018) та будь-яке нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , а також всі належні йому грошові вклади в ПАТ «Банк Форум» (т.2 а.с.98).

Також 19.03.2019 ОСОБА_9 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_3 , а доньці ОСОБА_3 - вміст індивідуального банківського сейфу, який він орендував в філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернігові (т.2 а.с.96зв-97).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.36).

Після смерті ОСОБА_9 приватним нотаріусом Борисовою Т.А. заведена спадкова справа №67/2019.

Із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.2,3), ОСОБА_3 (т.2 а.с.8зв-9), ОСОБА_2 (т.2 а.с.16).

ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності від 08.11.2021 на грошові кошти в розмірі 75 000 доларів США (т.2 а.с.4), свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2021 та 22.07.2021 на 1/5 частку земельної ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:024:5018) (т.2 а.с.181зв) та на 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (т.2 а.с.205).

ОСОБА_4 08.11.2021, 18.10.2022, 13.07.2021 та 22.07.2021 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти в розмірі 6 250,00 доларів США (т.2 а.с.4зв); на 1/12 частку на автомобілі марки AUDI А7, 2011 року випуску, рн НОМЕР_40 ; Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, рн НОМЕР_121 ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, рн НОМЕР_122 ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, рн НОМЕР_123 ; Volvo FH, 2010 року випуску, рн НОМЕР_124 (т.2 а.с.86); на 1/12 частку земельної ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:024:5018) (т.2 а.с.178); на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (т.2 а.с.200зв).

ОСОБА_5 08.11.2021, 18.10.2022, 13.07.2021 та 22.07.2021 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти в розмірі 6 250,00 доларів США (т.2 а.с.6); на 1/12 частку на автомобілі марки AUDI А7, 2011 року випуску, рн НОМЕР_40 ; Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, рн НОМЕР_121 ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, рн НОМЕР_122 ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, рн НОМЕР_123 ; Volvo FH, 2010 року випуску, рн НОМЕР_124 (т.2 а.с.89зв-90); на 1/12 частку земельної ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:024:5018) (т.2 а.с.179); на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (т.2 а.с.202).

ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.06.2022 на 5/6 часток у спадковому майні, що становить 62 500,00 доларів США (т.2 а.с.9зв).

ОСОБА_2 згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 06.10.2022 та 07.10.2022 отримав спадщину на 5/6 часток, яка складається із автомобілів: Toyota Lexus, 2004 року випуску рн ІІ799ОО: AUDI А7, 2011 року випуску, шасі НОМЕР_115 реєстраційний номер НОМЕР_40 ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_66 , рн НОМЕР_67 ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_69 , рн НОМЕР_70 ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_63 , рн НОМЕР_64 (т.2 а.с.19зв-20); DAF моделі XF 95.380, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_33 , реєстраційний номер НОМЕР_34 ; RENAULT MAGNUM 440, 2005 року випуску, шасі № НОМЕР_118 , реєстраційний номер НОМЕР_61 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_52 , реєстраційний номер НОМЕР_53 ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № НОМЕР_47 , реєстраційний номер НОМЕР_48 (т.2 а.с.24зв-25); напівпричепи: SCHMITZ SPR24, 2001 року народження, реєстраційний номер НОМЕР_28 ; Sommer SG 24, 2000 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_26 ; SCHMITZ SKO 24, 2003 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_22 ; SCHMITZ SKO 24, 2003 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_24 ; Fruehauf TX39B, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_20 (т.2 а.с.29зв-30); напівпричепи: Trailor, 2001 року народження, реєстраційний номер НОМЕР_18 ; Fruehauf СХ39, 1998 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_9 ; Fruehauf, 1998 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_16 ; причіп Fruehauf СХ39, 1998 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_125 ; напівпричіп Fruehauf TX39B, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_126 (т.2 а.с.34зв-35); автомобілі марки RENAULT MAGNUM АЕ390, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_86 ; RENAULT Premium 385, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_94 ; RENAULT R 385, 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_96 ; DAF моделі ТЕ 95 XF, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_127 , реєстраційний номер НОМЕР_90 ; причеп МАЗ 8114, 1987 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_128 (т.2 а.с.47зв-48); DAF моделі ХF105, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_31 ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_50 ; DAF моделі ХF 95.380, 2003року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_43 ; DAF моделі ХF 95.380, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_14 ; DAF моделі СF 85.430, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_56 (т.2 а.с.60зв-61); Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_121 (т.2 а.с.52); RENAULT MAGNUM, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_129 ; DAF моделі FТ ХF105, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_130 ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_131 ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_132 ; DAF моделі FТ ХF105, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_133 (т.2 а.с.54); DAF моделі ХF105 FТ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_134 ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_135 ; DAF моделі FТ ХF 105.410, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_136 ; DAF моделі ХF460 FТ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_137 (т.2 а.с.64); Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_138 ; DAF моделі FТ ХF 105, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_139 ; DAF моделі FТ ХF 105, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_140 ; DAF моделі FТ ХF 105, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_141 ; Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_142 (т.2 а.с.67); Volvo FH, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_124 ; RENAULT MAGNUM, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_143 ; Volvo FH 12, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_144 ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_145 ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_123 (т.2 а.с.71); Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_146 ; Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_147 ; Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_144 ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_148 ; Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_149 ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_58 (т.2 а.с.74зв-75); Volvo FH, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_150 ; DAF моделі ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_151 ; DAF моделі ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_152 ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_122 ; Volvo FH 12, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_153 (т.2 а.с.78); DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_154 ; Volvo FH 400, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_155 ; DAF моделі ХF 95.480, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_73 ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_46 (т.2 а.с.81зв-82).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.05.2021 (т.1 а.с.118-122), яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 22.09.2021 (т.1 а.с.123-129) визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку грошової суми, що зберігалася в індивідуальному банківському сейфі, який орендував ОСОБА_9 на підставі укладеного ним з АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (філія у м. Чернігові) договору оренди від 17.10.2016 № в сумі 75 000 доларів США.

Згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 15.12.2022 на ім`я ОСОБА_9 зареєстровано 70 транспортних засобів, у тому числі спірних транспортних засобів (т.1 а.с.41-45, т.3 а.с.125-126).

Також згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 23.01.2023 на ім`я ОСОБА_1 з 01.01.2009 до 31.12.2014 зареєстрований транспортний засіб Suzuki Grand Vitara 2393 (т.1 а.с.46-47).

20.12.2022 судовим експертом Громовим А.М. складено висновок №287 у цивільній справі №751/3663/21 щодо визначення середньої ринкової ціни колісних спірних транспортних засобів, зокрема: напівпричіп SCHMITZ SKO 24 (2003) реєстраційний номер НОМЕР_24 вартістю 630 829,00 грн; RENAULT MAGNUM 440 12130, реєстраційний номер НОМЕР_61 вартістю 327 563,94 грн; DAF XF95.430 12580 реєстраційний номер НОМЕР_34 вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.430 12580, реєстраційний номер НОМЕР_48 вартістю 434 828,41 грн; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_58 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), реєстраційний номер НОМЕР_67 , вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), реєстраційний номер НОМЕР_70 вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95 380 12580, (2005), реєстраційний номер НОМЕР_37 вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), реєстраційний номер НОМЕР_64 вартістю 462 281,61 грн; DAF XF95.430 12580, (2004) реєстраційний номер НОМЕР_31 , вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), реєстраційний номер НОМЕР_50 вартістю 434 828,41 грн; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_53 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), реєстраційний номер НОМЕР_46 вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), реєстраційний номер НОМЕР_73 вартістю 462 281,61 грн; DAF CF 85.430 12580, (2003), реєстраційний номер НОМЕР_56 вартістю 316 870,00 грн; FRUEHAUF СХ39 реєстраційний номер НОМЕР_11 вартістю 166 760,00 грн; ПП FRUEHAUF реєстраційний номер НОМЕР_16 вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 днз НОМЕР_9 вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В реєстраційний номер НОМЕР_7 вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В реєстраційний номер НОМЕР_20 вартістю 166 760,00 грн; SCHMITZ SPR 24, реєстраційний номер НОМЕР_28 вартістю 200 030,00 грн (т.1 а.с.64-70).

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що родину ОСОБА_9 та ОСОБА_1 знає з 2007 року. Спочатку вони проживали на орендованій квартирі в районі Градецького, а потім будували разом будинок по АДРЕСА_1 . Даний будинок будувався за кошти ОСОБА_9 , але ОСОБА_1 також працювала в цей період. Одного разу вона була свідком того, як вони в Києві обирали меблі для будинку. ОСОБА_9 в 2009 році розлучився з першою дружиною і проживав з ОСОБА_1 . Коли вона завагітніла ОСОБА_9 турбувався про неї. Зазначила, що часто була у них в гостях, спілкування їх було дуже тісним. Якийсь період донька ОСОБА_9 ОСОБА_3 проживала разом з ними. ОСОБА_9 вважав ОСОБА_1 своєю дружину, а її матір - тещею. Коли вони їздили на море у 2010 році, він називав серед інших людей Оксану своєю дружиною. Також ОСОБА_9 турбувався про свого сина. ОСОБА_1 готувала їжу, а ОСОБА_9 відносив її ОСОБА_2 , який проживав по АДРЕСА_2 . Зазначила, що у 2009 році ОСОБА_9 пропонував ОСОБА_1 одружитися, але вона була вагітна і вони відклали весілля. За період з 2009 до 2014 року в будинку по АДРЕСА_1 вона була дуже часто. На АДРЕСА_2 вони також часто заїжджали. Відомо, що ОСОБА_1 підписала шлюбний договір, оскільки ОСОБА_9 поставив таку умову. Зі слів ОСОБА_9 він так захотів, щоб уникнути проблем у разі розлучення. За умовами договору у разі розлучення будинок та автомобіль залишався ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що в 2007 році він познайомився зі свою колишньою дружиною ОСОБА_27 , а вона познайомила його зі своїми друзями, серед яких були ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Вони часто проводили час разом. У будинку по АДРЕСА_1 близько п`яти разів ночував. Бачив речі в шафах. Часто приїжджали на АДРЕСА_2 , тому що там було господарство (собаки, човен). Вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 жили, як сім`я. На весіллі ОСОБА_2 були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Зазначив, що з ОСОБА_9 були кумами, його колишня дружина похрестила ОСОБА_4 в 2009 році, а ОСОБА_9 хрестив його сина. Про шлюбний договір дізнався після смерті ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_9 знав з 1993 року. Також був знайомий з його першою жінкою та його дітьми. Після розірвання шлюбу він познайомився з ОСОБА_1 , яка у 2009 році народила доньку ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_9 пішов від першої дружини, то зняв квартиру на АДРЕСА_6 . Коли він приїздив до нього, то там побачив ОСОБА_1 . У будинку по АДРЕСА_2 залишилися проживати син та донька. ОСОБА_9 привозив їм продукти. Старий будинок по вул. Профспілок ОСОБА_9 придбав у 1998 році, але почав добудовувати його після знайомства з ОСОБА_1 . Почали там проживати з 2007 року. Обирали меблі разом з ОСОБА_1 . Також купували транспортні засоби, останні фури, які придбали в жовтні 2019, були придбані за кошти, які знаходилися в сховищі банку та за які вони з ОСОБА_1 хотіли придбати квартиру для ОСОБА_4 . Вказав, що у нього з ОСОБА_9 були довірчі дружні відносини. Він розповідав, що склав заповіт на ОСОБА_2 за умови, що той буде забезпечувати всіх членів сім`ї ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , онука). Про шлюбний договір дізнався від ОСОБА_9 . Він говорив, що ОСОБА_1 підписала його відразу. Склав його для того, щоб уникнути проблем, які були у нього під час поділу майна з першою дружиною. На весіллі ОСОБА_2 були присутні ОСОБА_9 з ОСОБА_1 та ОСОБА_30 - колишня дружина ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні повідомила, що знає сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_1 з початку їх знайомства. Вони з ОСОБА_1 однокласниці, близькі друзі. Коли народилася ОСОБА_4 вона стала її хрещеною. ОСОБА_9 почав проживати з ОСОБА_1 з 2007 року. Спочатку жили на квартирі, яку орендував ОСОБА_9 , а потім він почав активно будувати будинок. З того часу вони постійно були на зв`язку, спілкувалися, ходили в гості, ресторани, виїжджали на природу. На той час вона була одружена з ОСОБА_26 . Коли був повністю побудований будинок на вул. Профспілок, вони приходили в гості в цей будинок, бувало і ночували там. Весь цей час ОСОБА_9 був вдома. В робочий день він приїжджав на обід. Вона їх сприймала як сім`ю, не було різниці між тим як вони жили до укладення шлюбу, і після. На всіх заходах вони були разом. На АДРЕСА_2 ОСОБА_9 прожив багато років, а тому там залишилися речі для відпочинку. Крім того, там проживав його син ОСОБА_2 і він йому допомагав. Донька ОСОБА_9 . ОСОБА_3 деякий період проживала в будинку на вул. Профспілок. Це було після народження ОСОБА_4 (2009 рік). Надалі, ОСОБА_9 з ОСОБА_1 одружилися, нічого в їх відносинах після цього не змінилося. Не одружувалися з 2009 року тому, що у ОСОБА_1 була важка вагітність. Шлюбний договір було укладено для того, щоб у майбутньому уникнути проблем, які були у ОСОБА_9 з колишньою дружиною під час поділу майна. Знає, що ОСОБА_9 після розірвання шлюбу купив ОСОБА_32 двокімнатну квартиру. Бюджет ОСОБА_9 та ОСОБА_1 до народження дитини складався із коштів, які вони отримували від праці, а після народження ОСОБА_4 сім`ю утримував ОСОБА_9 . ОСОБА_1 не змогла б сама придбати собі автомобіль. Може стверджувати, що з 2009 до 2014 ОСОБА_9 не проживав на АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_34 з 2008 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_9 жили разом, вели спільне господарство. Він був у них багато разів і вони були у нього на весіллі. З ОСОБА_35 він часто їздив на рибалку та охоту. У домоволодінні по АДРЕСА_2 у ОСОБА_36 зберігалися речі для охоти, рибалки, там зберігалися автомобілі. До 2012 року ОСОБА_9 проживав у будинку, де зараз проживає ОСОБА_1 . Не знає з чого складався їх бюджет з 2008 року до 2014 року. Про шлюбний договір нічого не чув.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні показав, що хрестив старшу доньку ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , а тому знає гарно цю родину. Знайомий з ОСОБА_9 з 1992 року. З ОСОБА_1 познайомився в 2007 чи 2008 роках. ОСОБА_9 розлучився з ОСОБА_15 . Деякий час ОСОБА_9 орендував житло, а потім почав жити з новою сім`єю в будинку. Вони разом його будували, вкладали кошти разом. Єва народилася в 2009 році і вони разом це святкували. Після розлучення з ОСОБА_15 він купив їй квартиру, а в будинку на АДРЕСА_2 залишився проживати ОСОБА_2 . Втім там залишилися старі речі ОСОБА_9 . Крім того, там були собаки, речі для риболовлі. У 2010-2011 році він просив надати йому в борг 10 000 доларів США, які ОСОБА_9 надав, але перед цим погодивши це питання з ОСОБА_1 . У 2014 році вони разом їздили з ними на відпочинок. Чому ОСОБА_9 та ОСОБА_1 не реєстрували свій шлюб до 2014 йому не відомо. Знав про наявність заповітів.

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 вона знала з 1985 року, вони були друзями. З його колишньою дружиною вони також друзі. Після розлучення з ОСОБА_15 він її весь час підтримував, через неї передавав кошти, щоб ніхто про це не знав. Останній раз 10 000 доларів США. ОСОБА_40 з ОСОБА_15 він не хотів. Підставою для розлучення стало те, що ОСОБА_1 вже була вагітна і ОСОБА_15 не захотіла з цим миритися. Після розлучення ОСОБА_15 деякий час залишалася проживати на АДРЕСА_2 , там же залишався проживати ОСОБА_9 . На будь-яких святах вони були разом, навіть після розлучення. Про ОСОБА_1 ніколи їй не розповідав. ОСОБА_1 телефонувала його дружині і говорила, що вагітна, живе на АДРЕСА_1 . Вони з ОСОБА_15 їздили в той будинок на вул. Профспілок, але там нікого не було. Коли ОСОБА_9 був у них в гостях, то повертався на АДРЕСА_2 . З 2009 до 2014 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_42 був спільний бюджет. Після народження ОСОБА_43 все одно хотів повернути ОСОБА_15 і просив йому допомогти. Дітей він любив і говорив, що так буває в житті і дитину він не кине. Будинок на вул. Профспілок був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_15 . До 2014 року він підтримував фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_15 . Про одруження ОСОБА_9 дізналася від свого чоловіка, який бачив, як ОСОБА_1 купувала обручки. Знає, що з 2008 року деякий час ОСОБА_15 жила у своєї матері. У 2007 році ОСОБА_9 почав будувати будинок на АДРЕСА_1 . З 2009 року ОСОБА_9 проживав на АДРЕСА_2 . В цей же час там проживали і ОСОБА_15 з ОСОБА_3 . Через деякий час ОСОБА_9 розповідав, що познайомився з ОСОБА_1 після сварки з ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_45 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_9 є його колишнім товаришем. У травні 2009 року ОСОБА_9 проживав на АДРЕСА_2 . Зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_15 у ОСОБА_9 були сварки, потім він познайомився з ОСОБА_1 , орендував квартиру і вони почали зустрічатися. Крім того, у ОСОБА_9 був будинок на АДРЕСА_1 і він займався ремонтом. Коли ОСОБА_15 дізналася, що у ОСОБА_9 народилася дитина, вона вирішила остаточно розлучитися з ним. Після розлучення з ОСОБА_15 ОСОБА_9 жив на два будинки. По вихідним він гуляв з ОСОБА_4 , а вдень та ввечері був на АДРЕСА_2 . У період з 2009 до 2014 ОСОБА_9 проживав з ОСОБА_15 , а після реєстрації шлюбу у 2014 році з ОСОБА_1 . Вказав, що у ОСОБА_9 , крім ОСОБА_1 , були інші жінки. У період З 2009 до 2014 ОСОБА_9 їздив на роботу з будинку по АДРЕСА_7 ОСОБА_9 придбав у 2005 році. Не знає чи жила ОСОБА_1 в будинку на вул. Профспілок . Він там бував рідко. На вул. Тиха та вул. Профспілок все було придбано за кошти ОСОБА_9 . Йому не відомо чи був до реєстрації шлюбу спільний бюджет з ОСОБА_1 . Зазначив, що всі футбольні матчі вони дивилися разом на АДРЕСА_2 . Кожної п`ятниці вони їздили на рибалку. Збиралися у ОСОБА_9 на вул. Тиха . За три дні до смерті ОСОБА_9 вони виїжджали по гриби з вул. Тиха. Зазначив, що був один раз після народження ОСОБА_4 в будинку по вул. Профспілок .

Свідок ОСОБА_48 у судовому засіданні показав, що працював разом з ОСОБА_9 . Він ніколи не розповідав з ким живе, хто йому готує їжу. Коли ОСОБА_9 жив з ОСОБА_15 , то в будинку на АДРЕСА_2 він був надто часто. Після розлучення також був, але лише в гаражі та бані, в будинок не заходив. Бачив ОСОБА_15 там. На весіллі ОСОБА_2 були і ОСОБА_1 , і ОСОБА_15 . У 2012 році на святкуванні Нового року ОСОБА_9 був один, цілу ніч кудись їздив. Йому не відомо на кого реєстрував автомобілі ОСОБА_9 . Про те, що ОСОБА_9 склав заповіти, він нікому не розповідав. Іноді розповідав, що будує будинок на вул. Профспілок . Знає, що ОСОБА_9 їздив з дітьми на море, але в якому році - не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_49 у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_1 не знайомий, бачив лише на похоронах ОСОБА_9 . Про їх сім`ю він нічого не знає. Знайомий лише з сім`єю ОСОБА_9 від першого шлюбу, оскільки вони були сусідами. ОСОБА_9 жив разом з дружиною ОСОБА_15 та двома дітьми. Бачив його часто, бувало, що вони з дружиною сварилися. Часто спілкувався з ОСОБА_9 про машини, їздили разом по гриби. Заходив до них в будинок. Там бачив ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , дітей. Одного разу вони з дружиною були на сімейному святі у родини ОСОБА_9 . По поведінці ОСОБА_9 він розумів, що той там проживає постійно. Коли офіційно розлучився ОСОБА_9 з ОСОБА_15 він не знає. Після розлучення бачив ОСОБА_15 на вул. Тиха . Про те, що у ОСОБА_9 народилася ще одна дитина він дізнався пізніше. Коли почав ОСОБА_9 проживати на вул. Профспілок йому не відомо.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року (справа №521/9056/20) зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх: 1) спільного проживання. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи); 2) наявності у них спільного побуту. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо; 3) виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання з померлим однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Встановлено, що у спірний період з 27.05.2009 до 18.09.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були зареєстровані за різними адресами. ОСОБА_1 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_9 - у будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 стверджує, що за час придбання спірного майна (транспортні засоби) вона проживала із ОСОБА_9 за адресою своєї реєстрації. На підтвердження цих обставин вона посилається на показання свідків.

Так свідок ОСОБА_26 хоча і стверджував про факт спільного проживання, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , але вказав, що в будинку по АДРЕСА_1 він був всього один раз. В той час як свідок ОСОБА_31 , колишня дружина ОСОБА_26 заявляла, що вони іноді приходили в гості в цей будинок, бувало і ночували там.

Щодо показань ОСОБА_21 , ОСОБА_50 , то хоча такі і можуть братися до уваги судом при вирішенні спору у цій справі, вони не здатні бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі №712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц).

До того ж, суд враховує, що на противагу показанням цих свідків, свідки зі сторони відповідача стверджували, що ОСОБА_9 навіть після розлучення зі своєю дружиною проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Так свідок ОСОБА_39 зазначила, що коли ОСОБА_9 був у них в гостях, то повертався назад на вул. Тиха . Особисто він говорив їй, що на вул. Профспілок проживає його малолітня донька ОСОБА_4 з матір`ю. Вказаний будинок на вул. Профспілок був придбаний під час першого шлюбу.

Свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_48 - друзі ОСОБА_9 пояснювали, що після розлучення з ОСОБА_15 ОСОБА_9 жив на два будинки. По вихідним проводив час з ОСОБА_4 , а вдень та ввечері був на АДРЕСА_2 .

Суд, проаналізувавши показання свідків, дійшов висновку, що їх пояснення не дають підстав беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_9 спільно проживав з ОСОБА_1 на час придбання спірного майна, спільно з нею вели господарство як подружжя, що вони мали спільний бюджет та побут. Лише показаннями свідків і копіями фотокарток за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання однією сім`єю, особливо коли покази свідків є суперечливими.

Що стосується копій фотокарток спільного святкування Нового року, відпочинку із друзями ОСОБА_9 за кордоном, то згідно із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2022 у справі №694/1540/20, факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може достовірно свідчити про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено факту ведення із ОСОБА_9 спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю.

Так, дійсно, у своєму позові вона посилається на факт спільного придбання будівельних матеріалів, меблів та предметів домашнього вжитку у новий будинок, а також проведення ремонту перед заселенням. Разом з цим, жодних доказів на підтвердження цих обставин нею до суду подано не було.

Надані нею товарний чек на люстру від 15.06.2009, накладна на бігову доріжку від 09.11.2011, на тостер від 26.08.2010, пароварку від 15.09.2011, сокодавку від 08.08.2011, йогуртницю від 25.07.2011, газонокосарку від 28.01.2012 (т.1 51-56) не дають можливості встановити особу, яка придбала вказане у цих документах майно, окрім тостера, та не дозволяють беззаперечно стверджувати про його придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 за спільні кошти і внаслідок спільної праці.

Також надані заявки на бронювання квитків на літак у 2011, 2013 роках, ваучер на проживання в готелі в 2013 році та паспортні дані клієнтів для відпочинку у 2014 не підтверджують факту спільного проживання (т.1 а.с.57-60).

Інші належні письмові докази, які б підтверджували доводи позивача щодо обставин спільного її проживання з ОСОБА_9 , ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і побуту у матеріалах справи відсутні.

Однією із підстав заявлених позовних вимог позивач визначила обставини придбання спірного майна за спільні кошти.

Проаналізувавши відповідні доводи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

У постанові від 10.04.2024 у справі №521/9056/20 Верховний Суд, звертаючись до висновків Верховного Суду України у постанові від 23.09.2015 у справі №6-1026цс15, вказав, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв`язку з цим, суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Як було встановлено судом, позивач не довела факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу у період придбання спірного майна, що виключає можливість визнання за нею права спільної сумісної власності на таке майно згідно із приписами статті 74 СК України.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не надала доказів того, що придбання спірного майна відбувалось не за особисті кошти ОСОБА_9 , а як результат спільної праці із ним як однієї сім`ї.

Крім того, суд звертає увагу і на положення п.1.5 шлюбного договору, який позивачкою не оспорюється, відповідно до якого сторони домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в у частині вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 92 СК України шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям.

Згідно ст. 94 СК України шлюбний договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Згідно ст. 103 СК України шлюбний договір на вимогу одного з подружжя або іншої особи, права та інтереси якої цим договором порушені, може бути визнаний недійсним за рішенням суду з підстав, встановлених Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами другою, третьою та п`ятою статті 97 СК України встановлено, що сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них. Сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу. Сторони можуть включити до шлюбного договору будь-які інші умови щодо правового режиму майна, якщо вони не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 93 СК України шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов`язки. Шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Шлюбний договір не може регулювати особисті відносини подружжя, а також особисті відносини між ними та дітьми. Шлюбний договір не може зменшувати обсягу прав дитини, які встановлені цим Кодексом, а також ставити одного з подружжя у надзвичайно невигідне матеріальне становище. За шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації.

Категорія надзвичайно невигідне матеріальне становище, вжита у частині четвертій статті 93 СК України, має оціночний характер і підлягає доведенню стороною відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, та ці докази повинні бути оцінені судом у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства.

Зазначений правовий висновок сформовано Верховним Судом У країни у постанові від 28.01.2015 року у справі №6-230цс14.

Відповідно до положень шлюбного договору від 18.09.2014 предметом договору є встановлення майнових відносин між сторонами, які поширюються на будь-яке майно та грошові кошти.

Відповідно до умов шлюбного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_9 визначили свої майнові права та обов`язки у шлюбі і на випадок його розірвання визначили, що кожна із сторін має право користуватися майном іншої сторони, яке набуто кожною із них до реєстрації шлюбу.

Відповідно п.1.5 домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу.

Відповідно до п.4.4 шлюбного договору, сторони підтвердили, що однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки; підтверджують відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину; волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину тобто не є таким, що передбачено статтями 234, 235 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що спірне майно, яке зазначене у підпунктах д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, належало ОСОБА_9 , право власності на таке майно було зареєстровано за ним до моменту укладення шлюбу із ОСОБА_1 .

Отже, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами, що визнання майна особистою власністю ОСОБА_9 визначеного у підпунктах д) - п), с) - ф) п.1.2 шлюбного договору майна, набутого до укладення шлюбного договору, поставило її у надзвичайно невигідне матеріальне становище.

Виходячи з вище викладеного, суд зазначає, що укладання шлюбного договору відповідає вимогам законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання недійсними підпункти д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, укладеного 18 вересня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №1515 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А.

З огляду на зазначене відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, які є похідними.

Стосовно заяви представників відповідача про застосування строку позовної давності для звернення з позовом до суду, суд зазначає наступне.

Статтями 256, 257 та 261 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Врахування особливості законодавчого регулювання відносин з реалізації подружжям (нареченими) майнових сімейних прав при укладанні шлюбного договору, а також тлумачення змісту статті 20 Сімейного кодексу України наявні підстави для висновку щодо вимог про визнання шлюбного договору недійсним позовна давність не застосовується, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог з цих підстав.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи встановлені судом обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 15 124,00 грн (т.1 а.с.28), 2 590,40 грн (т.1 а.с.87), а також витрати на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн (т.1 а.с.72) не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.3, 20-21, 36, 72, 74,92-94, 97, 103 СК України, ст.ст. 202, 215, 256-257, 261, 368 ЦК України -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Тетяна Анатоліївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним пунктів шлюбного договору, визнання права власності, виділ майна в натурі - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_156 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_157 )

Третя особа - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_158 )

Третя особа - ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_159 )

Третя особа - ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_160 )

Третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19 м. Чернігів, 14017)

Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Тетяна Анатоліївна (місцезнаходження: вул. Коцюбинського. буд.51 м. Чернігів 14000)

Суддя Н. В. Маслюк