Справа № 947/543/25
Провадження № 2/947/1140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 , який зареєстрований 28.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, до суду звернулась ОСОБА_1 , а також в позові просить стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 27.01.25 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Стаття 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умов, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №910, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 , яка, як зазначено у позову проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, оскільки між сторонами не вирішено питання щодо утримання дочки.

Місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстроване з матір`ю 13.10.2010 за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади ( а.с.9)

Причинами розірвання шлюбу позивачем зазначено - відсутність між подружжям любові, взаємоповаги. Сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки припинені, проживають окремо.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, щодо наявності спору про поділ майна подружжя в позові не йдеться. Дочка проживає разом з матір`ю, що відповідачем не спростовано. З боку відповідача заперечень щодо проживання дочки разом з матір`ю до суду не надходило.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дочки, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач здійснює догляд за дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона проживає з нею, знаходиться на її утриманні, між позивачем та відповідачем не досягнуто угоди щодо порядку участі та розміру матеріального утримання дитини.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положення ст.184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На вимогу ст. 184 ч.2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Судом встановлено, що дочка виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, відомостей щодо наявності на його утриманні інших осіб у суду не має.

Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України « Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Позивач ставила питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням викладеного та того, що неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі підлягає задоволенню та стягненню аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого чинним законодавством, а саме у розмірі 3196,00 гривень

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ч.3 ст. 105, 110,112,115, 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Молдова, ІПН невідомий місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 28 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №910- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Молдова, ІПН невідомий місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 3196,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 03.01.2025 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Молдова, ІПН невідомий місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 14.04.2025.

Суддя В. О. Луняченко