Справа № 373/896/25
Номер провадження 2/373/650/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2025 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів,

установив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь з ОСОБА_2 , на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, щомісячно, на 1/4 частину всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, встановлено, що позивачкою при зверненні до суду не в повній мірі виконані вимоги процесуального закону.

Відповідно до пунктів 5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За правилами ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вимоги до подання письмових доказів у копіях визначені ч.ч. 4,5 ст. 95 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів згідно положень ст. 84 ЦПК України.

Судом виявлено наступні недоліки

У порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не в повній мірі викладені обставини та не зазначено доказів, що їх підтверджують вказані обставини .

Так, з огляду на положення ст. 192 СК України позивачка повинна викласти обставини та посилатися на докази зміни свого матеріального стану та матеріального стану відповідача. Позивачка вказане положення не врахувала, а також не врахувала, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується як батька, так і матері дитини, та при обґрунтуванні позову не виклала обставин і не підтвердили їх доказами щодо зміни свого сімейного та матеріального стану та доходів (довідка про майно та доходи позивача з Державної фіскальної служби, довідка про доходи чоловіка, якщо укладено другий шлюб, тощо ).

Позивачка вказує, що власними силами намагається забезпечувати дитину, виховувати та утримувати, однак повністю задовольнити усі потреби сина, не має змоги. При цьому не вказує, який розмір аліментів у грошовому вимірі вона отримує від батька дитини (відповідача) та який дохід отримує вона сама, скільки зі свого доходу вона витрачає на утримання дитини.

У позовній заяві зазначається, що навчання дитини в гімназії, вимагає більших матеріальних коштів для розвитку дитини, її догляду та іншому. Однак конкретні витрати на дитину, які позивачка мусить нести на теперішній час у зв`язку з навчанням дитини та її розвитком не зазначає та не посилається на докази таких витрат.

Позивачка вказує на значне покращення матеріального становища відповідача платника аліментів тим, що двоє його інших дітей, з врахуванням яких суд присудив їй аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, досягли повноліття. При цьому не посилається на докази таким обставинам та не надає належним чином рішення суду від 01.08.2016, яке згадує у позовній заяві, що є обов`язковим при подання позову про зміну розміру аліментів, які були визначені цим рішенням.

До позовної заяви надано ксерокопію виконавчого листа, який виданий стягувачу аліментів (позивачці) на рішення суду від 01.08.2016. Проте, позивачка не згадує цей виконавчий документ в обставинах, викладених в позовній заяві, не зазначає чи стягуються з відповідача аліменти примусово за цим виконавчим листом та в якому розмірі, а якщо не стягуються то чому.

У кінці змісту позовної заяви позивачка наводить перелік письмових доказів, які вона подає в копіях, проте визначений у ч.4 та ч.5 ст. 95 ЦПК України порядок їх засвідчення не дотримано та у порушення п. 8 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено місцезнаходження ( у позивача чи іншої особи) оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Отже перелічені у позовній заяві та долучені до неї додатки не можна вважати документами, що мають ознаки доказів, а отже позивачка не виконала також і положення ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Виявлені судом недоліки змісту позовної заяви з додатками перешкоджають відкриттю провадження у справі та ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, як передбачено п. 3 ч. 6 ст. 19 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву на підставі положень ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України необхідно залишити без руху та визначити позивачці строк для усунення недоліків, на які вказав суд.

У випадку не виправлення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з додатками, що не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з таким самим позовом, зміст якого разом з додатками відповідатиме вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів залишити без руху і надати позивачці строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Залеська