Справа № 946/929/25
Провадження № 2/946/2156/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1833 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1022; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2155 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:1816; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0067249, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16.10.1996 та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1833 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1022, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 070818 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 09.11.2005;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2155 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:1816, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 070818 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 09.11.2005;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі довідки виданої Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1980 від 23.12.2024;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2006 по справі № 2-3854-2005;

- земельна частка (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0067249, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16.10.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.09.2024, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 79768017 від 22.01.2025 року наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- дружина ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 10.06.2004 виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08.06.1992 виданим Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.05.1993 виданим Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , відмовився від прийняття спадщини.

Крім цього, відповідач ОСОБА_4 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , на день відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріусу не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 15269 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В свою чергу, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою наданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 23.12.2024 за № 1980, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Як вбачається з Повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть № 9 від 22.01.2025 року, актовий запис про смерть № 7 від 02.09.2024 внесено на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2024 по справі № 946/1078/24, яким ОСОБА_3 оголошено померлим.

Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

У зв`язку з цим, суд вважає необхідним роз`яснити позивачці, що вона не має права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до неї у зв`язку з відкриттям спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_5 виданий 25.11.2019 органом 5119, РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (паспортний документ № НОМЕР_7 , орган, що видав № 5119 від 29.04.2024 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1833 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1022;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2155 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:1816;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0067249, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16.10.1996 та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 230).

В порядку ст. 47 ЦК України роз`яснити ОСОБА_1 , спадкоємиці ОСОБА_3 , який оголошений судом померлим, що вона не має права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до неї у зв`язку з відкриттям спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус