Справа № 191/5212/24
Провадження № 2/191/1894/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 19.07.2018 він сплачує аліменти на неповнолітнього дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , яка проживає з відповідачкою. Їх шлюб з відповідачкою був розірваний 29.07.2018 рішенням Синельниківського міськрайонного суду. 04.09.2021 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , але з вересня 2023 року вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Від шлюбу в них є син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , який мешкає з матір`ю. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 16.04.2024 та від 14.06.2024 він сплачує аліменти на утримання сина та аліменти на утримання дружини, так як дитині ще не виповнилося 3 років. Тому, на підставі того, що змінилося його матеріальне становище та сімейний стан просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 на користь відповідачки ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дочки.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. Також позивачем не надано доказів, що у нього погіршився матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному cyдoм розмірі. Посилання позивача на те, що у нього погіршився матеріальний стан через те, що з нього стягнуто аліменти на утримання другої дитини та дружини є безпідставними. Позивач є працездатною особою, тим паче, що він зараз служить у ЗСУ та має можливість сплачувати аліменти на утримання їх доньки у встановленому рішенням суду розмірі. Просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та просить відмовити у їх задовооленні.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 29 вересня 2018 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 серпня 2009 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №25.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року, яке набрало законної сили 21 серпня 2018 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою, повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнення вирішено провадити з 11 квітня 2018 року.

04 вересня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 0004 березня 2021 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2023 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 17 травня 2024 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року, яке набрало законної сили 16 липня 2024 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 , стягнення вирішено провадити з 20 березня 2024 року.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України №1694/РВЗ ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Згідно з довідками Первомайського ліцею Іларіонівської селищної ради Дніпропетровської області №01-14/02 від 23 січня 2025 року та №01-17/03 від 23 січня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 5 класі Певомайського ліцею Іларіонівської селищної ради Дніпропетровської області. ОСОБА_3 регулярно відвідує навчальні заняття, дитина завжди охайна, доглянута, мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку. Батько ОСОБА_1 контакту з закладом, де навчається дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Посилання позивача як на доказ на рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини ОСОБА_5 та її матері до досягнення дитиною трьох років, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Визначені судовими рішеннями розміри аліментів відповідають вимогам сімейного законодавства. Твердження позивача про погіршення його матеріального становища без такого підтвердження не можуть бути врахованими.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12, навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що навіть, якщо його доходи зменшаться, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться.

Позивач є працездатною особою, не є інвалідом, перебуває на військовій службі. Зменшення розміру стягнутих аліментів вплине негативно на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Подібну правову позицію було висловлено і Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15), від 01.08.2019 року (№ 760/11934/16-ц), такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів в даному випадку відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко