Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/640/24
Провадження № 2/382/48/25
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Чепіль А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до Яготинського районного суду Київської області до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до вимог якого просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Позов обгрунтовано тим, що «12 березня 2022 року, був зареєстрований шлюб між мною - ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) у Вінницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у вінницькому районі вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), зроблено актовий запис № 28.

Від шлюбу, з відповідачем, мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з воєнними діями на території України, позивачка разом зі спільними дітьми, змушена була покинути Україну та виїхати за кордон до Нідерландів.

Так як, дітям-двійняткам: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ще не виповнилося три роки, я знаходжусь у декретній відпустці по догляду за дітьми, тому джерел доходу, крім соціальних виплат, у неї немає.

Так, як їх маленьким дітям повинен бути забезпечений належний рівень догляду, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку - я зверталась до Відповідача з проханням стабільно надавати достатню фінансову допомогу. Проте, Відповідач, не виконує моє прохання, та не гарантує стабільного матеріального забезпечення на мене та дітей.

Також, позивачка неодноразово прохала Відповідача, сплачувати хоча б якусь стабільну суму грошових коштів на моє утримання, як матері наших дітей адже я, не можу достатньо себе матеріально забезпечувати. Проте, Відповідач досить різко реагує на такі прохання та категорично відмовляється їх виконувати.

В судове засідання позивачка не з`явилася, в позові просила розглядати справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повній мірі та просила їх задоволити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того, задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, відкритості інформації, щодо справи та належного повідомлення відповідача про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи Яготинським районним судом Київської області було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу, з відповідачем, мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сторони по справі являються багатодітною сім`єю та мають ще двох дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6-41).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років суд виходить із положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Так, статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з вимогами частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 6 статті 84 Сімейного кодексу України, визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до вимог статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.

За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Між сторонами склалися правовідносини з обов`язку батьків утримувати дитину та права одного з подружжя на утримання, які врегульовані нормами СК України.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Судом встановлено, що безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.04.2024 року і до досягнення дітьми трьох річного віку до 24.06.2025 року.

Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову, п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 908 гривень.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 140, 141, 259, 280-283, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на особисте утримання матері дітей, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , аліменти на особисте утримання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , щомісячно в розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно до досягнення дітьми трьох річного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 03 квітня 2024 року.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь держави 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 14 квітня 2025 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2025 року.

Суддя Кисіль О. А.