Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/156/19
Провадження № 6/374/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді - Юрченка С.О.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

позивачка - ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідач - ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року у справі № 374/156/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив розстрочити виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року у справі № 374/156/19 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 80977,50 грн на 3 роки. Заява обґрунтована тим, що станом на день звернення до суду з цією заявою заявник ОСОБА_2 перебуває у скрутному матеріальному становищі, що не дозволяє йому належно та своєчасно виконати рішення суду. Єдиним доходом заявника є пенсія по інвалідності у розмірі 3400 грн, якої ледь вистачає на прожиття.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду без її участі, проти задоволення заяви заперечувала. Подала письмові пояснення, у яких зазначила, що з дня ухвалення рішення і до цього часу ОСОБА_2 не передав їй жодної речі, право власності на які суд визнав за нею в порядку поділу спільної сумісної власності. Щодо сплати компенсації 1/2 частини вартості автомобіля у розмірі 80977,50 грн, вказала, що до цього часу ОСОБА_2 ніяких коштів їй не перерахував. Просила врахувати той факт, що з часу ухвалення рішення суду в 2021 році та станом на день звернення ОСОБА_2 з цією заявою у 2025 році, покупна здатність гривні знизилася у декілька разів у зв`язку з інфляцією і значним підвищенням цін на всі товари, речі та послуги. Крім того, ОСОБА_2 не навів достатніх підстав та причин для задоволення його заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд заяви про розстрочку виконання рішення суду без його участі, заяву просив задовольнити, долучив до матеріалів справи копію консультативного висновку кардіолога АК № 197874 від 29.10.2024, копію довідки до акта огляду МСЕК від 02.12.2024.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Судом встановлено, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя задоволено частково. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1 січня 2004 року по березень 2019 року включно. Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 вартістю 393 054,00 грн. Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в сумі 161 955,00 грн., що становлять вартість придбаного автомобіля Opel Meriva, 2007 року випуску; двигун до човна Nissan Marine, 15 с, вартістю 50 000 грн.; морозильну камеру «Атлант», вартістю 8 699 грн.; телевізор Supra 32", вартістю 3 600 грн.; пральну машину Wirpool, вартістю 9 299 грн.; холодильник Samsung, вартістю 10 560 грн.; газову поверхню Ariston, вартістю 4 548 грн.; духову шафу Ariston, вартістю 7 288 грн.; пилосмок Vitek, вартістю, 3 149 грн.; столову кухню, вартістю 20 395,00 грн.; газовий котел, вартістю 8 250,00 грн.; стінку дитячу, вартістю 7 019,00 грн.; електричний водонагрівач, вартістю 2 490,00 грн.; два комоди, загальною вартістю 2 860,00 грн.; домашній кінотеатр LG, вартістю 5 000 грн.; мікрохвильову піч LG, вартістю 3 960 грн., швейну машинку Brathek, вартістю 2 850 грн., двокамерний холодильник Samsung, вартістю 4 200 грн., комп`ютер Bravo, вебкамеру, клавіатуру, монітор, блок живлення, вартістю 6 536 грн., телевізор Samsung, вартістю 2 500 грн., морозильну камеру Snaige, вартістю 4 945 грн., всього майна на загальну суму 330 103,00 грн. В порядку поділу спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , вартістю 196 527,00 грн. В порядку поділу спільної сумісної власності чоловіка і жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, передати у власність ОСОБА_2 двигун до човна Nissan Marine, 15с, вартістю 50 000 грн.; а також залишити у власності відповідача кошти в сумі 80 977,50 грн. у якості компенсації 1/2 частини вартості проданого відповідачем автомобіля Opel Meriva, 2007 року випуску, домашній кінотеатр LG, вартістю 5 000 грн., мікрохвильову піч LG, вартістю 3 960 грн., швейну машинку Brathek, вартістю 2 850 грн., двокамерний холодильник Samsung, вартістю 4 200 грн., комп`ютер Bravo, вебкамеру, клавіатуру, монітор, блок живлення, вартістю 6 536 грн., телевізор Samsung, вартістю 2 500 грн., морозильну камеру Snaige, вартістю 4 945 грн., столову кухню, вартістю 20 395,00 грн.; газовий котел, вартістю 8 250,00 грн.; електричний водонагрівач, вартістю 2 490,00 грн.; загальною вартістю 192 103,50 грн. Визнано за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , вартістю 196 527,00 грн. В порядку поділу спільної сумісної власності чоловіка і жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, передати ОСОБА_1 у власність морозильну камеру «Атлант», вартістю 8 699 грн.; телевізор Supra 32", вартістю 3 600 грн.; пральну машину Wirpool, вартістю 9 299 грн.; холодильник Samsung, вартістю 10 560 грн.; газову поверхню Ariston, вартістю 4 548 грн.; духову шафу Ariston, вартістю 7 288 грн.; пилосмок Vitek, вартістю 3 149 грн., стінку дитячу, вартістю 7 019,00 грн.; два комоди, загальною вартістю 2 860,00 грн.; а також стягнути з відповідача кошти в сумі 80 977,50 грн. у якості компенсації 1/2 частини вартості проданого відповідачем автомобіля Opel Meriva, 2007 року випуску, загальною вартістю 137 999,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , компенсацію різниці в частці спільного сумісного майна (різницю у вартості рухомого майна) у розмірі 27 051,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визнання права спільної власності та поділ квартири АДРЕСА_2 площею 60,1 кв.м. у АДРЕСА_3 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. У решті рішення суду залишено без змін.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси осіб і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підтав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочки виконання рішення суду, а наведені підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного розстрочення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність розстрочення такого.

Посилання ОСОБА_2 на складне матеріальне становище, невелику пенсію та наявність хвороби, що зумовило операційне втручання та подальше лікування, не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Обставин, які є підставою для встановлення відстрочення виконання судового рішення, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявником під час розгляду його заяви не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про розстрочку виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 81, 83, 89, 260, 261, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року у справі № 374/156/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала, відповідно до ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О.Юрченко