П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року

м. Рівне

Справа № 158/117/24

Провадження № 22-ц/4815/514/25

Головуючий у Рівненському районному суді

Рівненської області: суддя Гнатущенко Ю.В.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

(вступна і резолютивна частини):

о 09 год. 17 хв. 04 лютого 2025 року

в м. Рівне Рівненської області

Повний текст ухвали складено: 07 лютого 2025 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Маринич В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач1 - ОСОБА_2 ;

відповідач2 - Ківерцівська міська рада Волинської області;

представники учасників справи:

позивача адвокат Менік Віталій Вікторович;

відповідача1 адвокат Курило Роман Миколайович;

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Меніка Віталія Вікторовича, ОСОБА_2 та її представника адвоката Курила Романа Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меніка Віталія Вікторовича на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської ради Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської ради Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У січні 2025 року представник позивача - адвокат Менік В.В. подав заяву про забезпечення позову у справі, в якій просив: 1) заборонити приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. вчиняти будь-які дії у спадковій справі №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) заборонити Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги (далі також ОГД) чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.

Заяву мотивовано тим, що від встановлення заявленого в позові юридичного факту залежить виникнення особистих та майнових прав ОСОБА_1 , зокрема, на успадкування транспортних засобів: марки DELTA 50QT, 2008 року випуску, та марки SHINERAY XY150-17, 2020 року випуску, а також право отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби як особі, яка була членом сім`ї загиблого військовослужбовця - ОСОБА_3 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Меніка В.В. про забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В. вчиняти будь-які дії у спадковій справі за №99/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , що загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області.

Згодом від представника ОСОБА_2 - адвоката Курила Р.М. надійшло клопотання, в якому він просив скасувати вжиті заходи забезпечення позову. Заява мотивувалась тим, що ОСОБА_2 було призначено до виплати лише розміру ОГД в сумі 7,5 мільйонів гривень від загальної суми в 15 мільйонів гривень, яка передбачена законодавством. Однак застосовані заходи забезпечення позову фактично позбавили ОСОБА_2 права на подальше щомісячне отримання призначеної їй половини від загальної суми ОГД. Тоді як інша частина не призначена іншій особі і, у разі існування підстав, може бути виплачена у тому числі і ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року клопотання задоволено частково та скасовано захід забезпечення позову в частині заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який був вжитий ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року, шляхом скасування заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 .

У задоволенні решти вимог клопотання представника ОСОБА_2 відмовлено.

На судове рішення представником ОСОБА_1 адвокатом Меніком В.В. подано апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, і порушенні норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про те, що ухвалу про забезпечення позову було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку, тому розглядаючи клопотання сторони про скасування заходів забезпечення позову, місцевий суд фактично підмінив собою суд апеляційної інстанції. Не переконання заявника, оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову в апеляційному порядку та водночас заявляючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову в суді першої інстанції, відповідач зловживає своїми процесуальними правами.

Також судом не враховано, що скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. На його думку, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, лише якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Тому скасування заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення суперечить меті інституту забезпечення позову.

При цьому юридично неспроможним для скасування заходів забезпечення позову вважає надання відповідачем Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум (далі Витяг комісії МОУ) про призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого - в розмірі частини 15 000 0000 гривень, а саме в сумі 7 500 000 гривень. Вказаний витяг не підтверджує отримання лише ОГД, а відповідачем не доведено неотримання чи відсутність наміру отримати решти.

З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у частині скасування заходу забезпечення позову щодо заборони Міністерству оборони України вчиняти дії з приводу нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області, що був вжитий ухвалою цього суду від 13 січня 2025 року.

У поданому відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Курило Р.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Зважав на те, що з письмової відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/1/1107 від 12 лютого 2025 року видно, що ОСОБА_2 було призначено ОГД в розмірі частини від 15 000 000 гривень, тобто в сумі 7 500 000 гривень, і станом на 11 лютого 2025 року вона отримала з них 2 250 000 гривень, а невиплаченими залишилися 5 250 000 гривень. Натомість, оперуючи достатністю доказів, ОСОБА_1 та її представник усі свої доводи обґрунтовують лише припущеннями з того приводу, що може існувати інше рішення щодо іншої половини ОГД.

Існуючий спір не стосується проведення будь-яких виплат від держави у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , зокрема, до розгляду спору навіть не залучено у будь-якому статусі Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 та жодні інші компетентні військові органи чи формування, які відповідальні за розгляд питань щодо проведення фінансових виплат від держави. Тому суд оскаржуваною ухвалою здійснив правомірне та обґрунтоване відновлення права ОСОБА_2 щодо продовження отримання призначеної половини ОГД.

Інший відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, хоча про таке право йому роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі, і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Проте помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Такою процедурою ОСОБА_2 і скористалась, оскарживши ухвалу про забезпечення позову до апеляційного суду.

При цьому, звертаючись водночас до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, відповідач його обґрунтовувала неналежністю та безпідставністю застосування судом заходів забезпечення позову. Тобто такі доводи були викликані фактичною незгодою заявника з ухвалою суду про застосування заходів забезпечення позову.

Однак, як зазначалось, якщо сторона не погоджується з судовим рішенням, вона має право оскаржити його в установленому законом порядку, для чого передбачена відповідна процедура апеляційного та касаційного оскарження.

Суд попередньої інстанції, будучи обізнаний з оскарженням ОСОБА_2 його ухвали про забезпечення позову, належної оцінки цьому не надав, чим фактично порушив встановлений процесуальним законодавством порядок скасування заходів забезпечення позову.

Отже, ухвала суду в оскаржуваній частині не може лишатись чинною та підлягає скасуванню.

Підставою для часткового скасування ухвали першої інстанції відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меніка Віталія Вікторовича задовольнити.

Скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року в частині скасування заходу забезпечення щодо заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу с. Тернові Поди Миколаївської області, що був вжитий ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2025 року.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Курила Романа Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову у цій частині.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 15.04.2025

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків