КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5341/16-ц Головуючий у суді І інстанції: Колесника О.М.
провадження №22-ц/824/6581/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Новикова Ярослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», Акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 16.03.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ТОВ «Кей Колект», АТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2022 року було зупинено провадження по даній справі до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини на майно померлої ОСОБА_4 ..

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 22.12.2022 року було відновлено провадження у справі, залучено ОСОБА_1 до участі по даній справі в якості правонаступника померлої позивача ОСОБА_4 ..

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив їх змінити в частині підстав позову, однак судом йому було відмовлено у зв`язку з порушенням строку та порядку подачі заяви про зміну підстав позову, в подальшому він пояснив, що 10.03.2016 року з отриманого листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юніної А.А. від 25.01.2016 року стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки. Зі змісту заяви ТОВ «Кей Колект» стало зрозуміло, що у випадку не сплати ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 в загальному розмірі 64 345,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.01.2016 року становить 1 544 328 грн 93 коп., ТОВ «Кей Колект» може здійснити звернення стягнення на вказану квартиру як предмет іпотеки. Дану квартиру було придбано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в період зареєстрованого між ними шлюбу за їх спільні кошти. Згоди на передачу спірної квартири в іпотеку дружина ОСОБА_4 своєму чоловікові ОСОБА_5 не давала. Тому іпотечний договір, укладений 19.11.2007 року між ОСОБА_2 , АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , необхідно визнати недійсним, оскільки при його укладанні були порушені норми ст.65 СК України, а АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 ввели в оману ОСОБА_2 , який не мав і не має фінансової або юридичної освіти, і умовили останнього підписати оскаржуваний договір іпотеки, вказуючи, що це укладання є простою формальністю і ніяких наслідків щодо зазначеного нерухомого майна не виникне.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 07 січня 2025 року адвокат Новиков Я.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції відмовив позивачу як по суті так і застосувавши строк позовної давності, що суперечить практиці Верховного суду про застосування строку позовної давності в якій зазначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Суд встановивши, що позовні вимоги необгрунтовані не може одночасно і як підставу для відмови застосовувати строк позовної давності.

Вказував, що зазначене порушення призведе до того, що в подальшому сторона позивача не зможемо оскаржити договір іпотеки за будь-яких інших підстав.

Також, в порушення норм процесуального законодавства суд першої інстанції під час розгляду справи безпідставно відмовив представнику позивача ОСОБА_1 в долученні до матеріалів справи доказів, (особливо сумісних фотографій), які підтверджують спільне проживання відповідача (іпотекодавця) ОСОБА_2 однією сім`єю на час (2007 рік і раніше) укладення спірного договору разом з померлою позивачкою ОСОБА_4 .. Між тим, такі докази були подані вчасно без порушення норм процесуального права.

В порушення норм процесуального законодавства суд першої інстанції не допитав заявлених свідків, хоча клопотання про виклик та допит свідків було подано в установлений строк і судом в усній формі ухвалене в засіданні 26.06.2024 року. Крім того судом першої інстанції було задоволено клопотання представниками померлої позивачки ОСОБА_4 про допит свідків.

В порушення норм процесуального законодавства суд під час розгляду справи безпідставно відмовив позивачу в клопотанні про зупинення розгляду справи до вирішення іншої пов`язаної справи, нами було подано клопотання разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 638/7859/24. Позовна вимога позивача полягала в тому, що позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати розірвання шлюбу між іпотекодавцем ОСОБА_2 та померлою Позивачкою ОСОБА_4 фіктивним (недійсним). Результат розгляду даного позову повністю вплинув на вирішення даної справи. І розглядати дану справу без вирішення позовних вимог стосовно фіктивності розірвання шлюбу не було можливим.

В порушення норм процесуального законодавства суд не прийняв клопотання представника позивача ОСОБА_5 про зміну предмету і підстав позову, при цьому зазначивши, що дане клопотання представником позивача було заявлено усно. Але з даним клопотанням представник звернувся в судовому засіданні в письмовій формі без порушення процесуальних норм.

В порушення норм процесуального законодавства суд першої інстанції не надав можливість представнику позивача часу в підготовці до судових дебатів.

В порушення норм процесуального права для повного та всебічного розгляду справи не було допитано відповідача ОСОБА_2 який просив проводити розгляд справи виключно в його присутність в режимі відеозв`язку.

05 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «Укрсиббанк» - адвокат Люта Віталіна Василівна, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що шлюб між відповідачем ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 був розірваний 20.01.1993 року Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану, а спірна квартира (предмет іпотеки) була придбана ним 25.08.2005 року. Відповідач ОСОБА_2 у нотаріально посвідченій заяві від 19.10.2007 року, виклав достовірну і правдиву інформацію, що в період придбання квартири (предмет іпотеки) він не перебував у шлюбі і вона належить йому на праві особистої приватної власності. Вказані факти не були спростовані у судовому засіданні первісним позивачем, її правонаступником та їх чисельними представниками.

Суд першої інстанції також зазначав, що сама наявність ухвали судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіна О.В. від 02.05.2024 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фіктивним та анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу не є підставою для ствердження про перебування ОСОБА_2 з ОСОБА_4 19.10.2007 року у фактичних шлюбно-сімейних відносинах.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що надання згоди, включаючи і письмову, ОСОБА_4 . ОСОБА_2 для укладення оскаржуваного договору іпотеки не потребувало.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Також суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що 2011 році позивач ОСОБА_4 вже подавала аналогічний позов до суду, яким просила визнати цей же договір іпотеки недійсним з тих самих підстав. Вказане не було спростоване первісним позивачем, її правонаступником та їх представниками. Суд не має відомостей про рішення суду по даній справі. Однак суд приходить до висновку, що позовна давність для позивача ОСОБА_4 повинна відраховуватись саме з 2011 року, коли вона дізналась про існування оскаржуваного договору іпотеки. Тому при зверненні до суду з даним позовом 16.03.2016 року вона пропустила строк позовної давності встановлений законодавцем у три роки, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову позивачу.

Однак з такими висновками суду першої інстанції апеляційний не може погодитись.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягали згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Встановлено, що 19.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (т.1, а.с.231-237; т.2, а.с.91-97; 210-213).

Згідно п.1.1 кредитного договору АКІБ «Укрсиббанк» надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в розмірі 80 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом на умовах цього договору. За змістом п.1.2.1. даного договору надання кредиту здійснюється 19.10.2007 року (т.1, а.с.232).

В якості забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_3 умов договору цього ж дня, 19.10.2007 року був укладений договір іпотеки між АКІБ «Укрсиббанк» як іпотекодержателем, та іпотекодавцем ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колядою О.А. і зареєстрований у реєстрі за №2297 (т.1, а.с.250а-250г; т.2, а.с.109-112; 208-209).

За змістом даного договору АКІБ «Укрсиббанк» як іпотекодержатель отримав в іпотеку від ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодателю на праві власності (пункт 1.1. іпотечного договору).

В п.1.1.2 договору іпотеки зазначено, що на вказану квартиру (предмет іпотеки) не існує жодних прав третіх осіб і предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності (т.1, а.с.250-а).

В подальшому, 12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей Колект» був укладений договір факторингу №1, відповідно до якого банк відступив ТОВ «Кей Колект» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 (т.1, а.с.58-61а; 102-104; 153-157). Відповідно до виписки з додатку №1 «Перелік первинних договорів» станом на момент відступлення 12.12.2011 року фактичний розмір заборгованості за кредитом склав 42 968,43 доларів США, за відсотками - 21 377 доларів США (т.1, а.с.62-63; 105; 158). Передача прав вимоги підтверджена актом приймання-передачі прав вимоги від 12.12.2011 року, підписаним сторонами договору (т.1, а.с.101; 159). Одночасно з відступленням прав вимоги до ТОВ «Кей Колект» переходять всі права за договорами забезпечення. Передання прав АКІБ «Укрсиббанк» за договорами забезпечення, що були укладені нотаріально, відбувались на підставі окремого договору, що укладались сторонами одночасно з укладенням цього договору і підлягали нотаріальному посвідченню.

Одночасно з укладанням договору факторингу №1 від 12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей Колект» був укладений договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. і зареєстрований у реєстрі за №5207-5208 (т.1, а.с.55-57; 98-99; 160-162). За змістом даного договору та виписки з додатку №1 відбулось відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 19.10.2007 року, укладений зі ОСОБА_2 (т.1, а.с.100; 163).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коляди Оксани Петрівни належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи, в якій містяться документи на підставі яких було посвідчено договір іпотеки від 19.10.2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с. 200-201 том 2).

Витребувавши у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коляди О.П. матеріали щодо укладення оскаржуваного договору іпотеки (т.2, а.с.207-237), судом встановлено наявність в них нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 19.10.2007 року, якою він стверджував, що квартира АДРЕСА_1 , яка передається в іпотеку, є його особистою приватною власністю, в шлюбі він не перебував і не перебуває, не з ким не проживав і не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу (т.2, а.с.231). Дана заява містить безпосередній підпис ОСОБА_2 , який не піддавався сумніву з боку відповідача ОСОБА_2 , не був оскаржений, спростований у судовому засіданні учасниками справи.

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний 20.01.1993 року Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про розірвання шлюбу №44 (а.с.31 том 3).

Оскільки на момент укладення відповідачем ОСОБА_2 оспорюваного іпотечного договору від 19.10.2007 року, квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки була придбана відповідачем 25.08.2005 року, який на момент купівлі вказаної квартири не перебував в зареєстрованому шлюбі та вона йому належить на праві особистої власності. Дані обставини були зазначені самим відповідачем у нотаріально посвідченій заяві від 19.10.2007 року.

За таких обставин, як вірно зазначив суд першої інстанції та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, надання згоди включаючи і письмові, ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_2 для укладення оскаржуваного договору іпотеки не потребувало.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач за цим позовом не довів своїх вимог з приводу недійсності договору іпотеки.

Саме недоведеність вимог і є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Суд першої інстанції, додатково зазначаючи про пропуск строку позовної давності, не врахував, що згідно з роз`ясненням, викладеними в п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення до суду з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, наслідки спливу позовної давності застосовуються лише в тому випадку, якщо порушене право підлягає захисту (частина п`ята статті 267 ЦК України).

Тому, посилання суду першої інстанції на пропуск строку позовної давності, як підставу відмови у задоволенні позову, необхідно виключити з мотивувальної частини рішення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги в частині того, що суд першої інстанції безпідставно одночасно відмовив позивачу як по суті так і застосувавши строк позовної давності, суд апеляційної інстанції вважає слушними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального законодавство, хоча і задовольнив клопотання про виклик та допит свідків, однак заявлених свідків не допитав, суд апеляційної інстанції відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомо будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Встановлено, що представник первісного позивача ОСОБА_6 в суді першої інстанції подавав клопотання про виклик свідків, якому останній просив допитати в якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 96, 203 том 1).

Зазначені клопотання були задоволенні в суді першої інстанції від 03.08.2016 року (журнал судового засідання а.с. 106 том 1) та в судовому засіданні від 12.02.2018 року (протокол судового засідання а.с. 208 том 1).

Однак явку свідків позивач та його представник в чисельні судові засідання не забезпечили.

Із наведеного слідує, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права щодо виклику свідків, оскільки клопотання позивача про виклик свідків були задоволені, проте стороною позивача не була забезпечена явка заявлених свідків в судове засідання.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив представнику позивача під час розгляду справи в долученні до матеріалів справи доказів, а саме спільних сумісних фотографій (а.с. 42-57 том 2), суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд першої інстанції правильно не прийняв такі докази до уваги, з огляду на те, що вона не стосуються предмету доказування.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення розгляду справи до вирішення пов`язаної справи № 638/7859/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання фіктивним розірвання шлюбу, вилучення відмітки про розірвання шлюбу з актового запису, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивачем не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Між тим зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи, що є процесуально недоцільним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання суду на застосування строку позовної давності. В решті рішення необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Новикова Ярослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року посилання на застосування строку позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «11» квітня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.В. Желепа