Справа № 368/216/25
Рішення

Іменем України

"15" квітня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

14.02.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з гаража під літ. А, забудованою площею 107,6 кв.м., до якого входять: гараж під № 1 площею 90,5 кв.м. та комора під № 2 площею 7,4 кв.м.

Свої позовні вимоги, які викладені в прохальній частині позовної заяви, позивачка ОСОБА_2 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права:

- Рішенням Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області VIII скликання «Про надання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки для розміщення індивідуального гаража в АДРЕСА_2 (до 0,0100 га) від 03.10.2024 p. № 5520-58-VIII ОСОБА_1 (далі - Позивач) було надано в оренду земельну ділянку в АДРЕСА_1 загальною площею до 0,0100 га для розміщення індивідуального гаража терміном на 1 рік та встановлено Позивачу розмір орендної плати в сумі 3 000,00 грн.

На підставі вказаного рішення, 03.10.2024 p., між Позивачем та Кагарлицькою міською радою було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого Позивачу, було передано в оренду вищевказану земельну ділянку площею 0,0100 га в АДРЕСА_1 для розміщення індивідуального гаража терміном на 1 рік.

Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 1336-84 від 07.10.2024 p., нежитловій будівлі (гаражу), яка розташована на орендованій Позивачем земельній ділянці, присвоєно поштову адресу: « АДРЕСА_3 ».

На підставі наведених вище документів Позивач на законних підставах побудувала гараж на відведеній під його розміщення земельній ділянці та у встановленому законом порядку виготовила технічний паспорт на нього. Згідно з технічним паспортом на гараж, виготовленим ФОП ОСОБА_4 станом на 10.10.2024 p., належна Позивачу нежитлова будівля складається з гаража під літ. А, забудованою площею 107,6 кв.м., до якого входять: гараж під № 1 площею 90,5 кв.м. та комора під № 2, площею 7,4 кв.м.

Разом з тим, Позивач на даний час не може у встановленому порядку здати в експлуатацію та зареєструвати право власності на належний їй гараж у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим змушена звернутися з даним питанням до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та відповідно до ч. 2 ст. 331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державно ї реєстрації.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - зокрема, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані па земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158 (далі Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі,, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них.

Об`єкти, визначені у п. 2 Порядку підлягають технічному обстеженню відповідно до розділу II зазначеного Порядку.

Згідно з п. 1 розділу III Порядку, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте, як зазначалося вище, Позивач не може через органи державного архітектурно-будівельного контролю здати в експлуатацію належний їй гараж та у встановленому порядку зареєструвати право власності на нього, чим порушуються її права.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що є умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї з трьох зазначених ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Позивач здійснила будівництво на відведеній для цієї мети земельній ділянці, за наявності відповідного дозволу, та нею не було порушено будівельних норм і правил. Проте, оскільки Позивач не може здати до експлуатації належний їй гараж, го в силу прямих вимог закону, вона не може набути та у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 376 ЦК на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб.

Слід зазначити, що збудований Позивачем гараж не порушує будівельних норм, а також прав інших осіб, а тому наявні всі підстави для визнання за Позивачем права власності на нього в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, наявні усі підстави для захисту прав Позивача та визнання за нею права власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду з цим позовом у неї відсутній документ, у якому було б визначено поточну вартість гаража, що є предметом даного позову, а тому за подачу до суду позовної заяви нею було сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. Точну ціну позову буде встановлено під час розгляду справи шляхом проведення оцінки майна.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 328, 376, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивачка просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги).

14.02.2025 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицького районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/216/25, провадження № 2/368/443/25.

13.03.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 15.04.2025 року.

11.04.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про уточнення позовних вимог, наступного змісту:

- ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Кагарлицького районного суду з позовом до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на гараж.

Після подачі зазначеного позову з`ясувалося, що текст позовної заяви містить описки, для виправлення яких необхідно звернутися до суду з заявою про уточнення позовних вимог.

Так, у тексті позовної заяви, зокрема в прохальній частині, неправильно зазначено адресу гаражу, який є предметом позову, а саме: АДРЕСА_1 , - замість АДРЕСА_1 .

У зв`язку з наведеним, для правильного вирішення даної справи необхідно уточнити позовні вимоги.

Враховуючи вищевказане, Позивач уточнює позовні вимоги та керуючись ст. ст. 33, 49, 189 Цивільного процесуального кодексу України, - представник позивача просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану заяву про уточнення позовних вимог.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з гаража під літ. А, забудованою площею 107,6 кв.м., до якого входять: гараж під №1 площею 90,5 кв.м. та комора під №2 площею 7,4 кв.м.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.04.2025 року, позивачка ОСОБА_1 , та її представник, - адвокат Клапчук Ф.П., - не з`явилися, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивачки, - адвоката Клапчука Ф.П., в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, уточнені позовні вимоги, - підтримує, та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.04.2025 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позову.

Фактичне визнання позову відповідачем, - Кагарлицькою міською радою Обухівського району Київської області в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам проведення підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Поруч з цим, - згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів справи, - предметом спору в даному цивільному провадженні є визнання права власності на нерухоме майно, яке розміщене в м. Кагарлик Обухівського району Київської області.

Що стосується тієї обставини, що м. Кагарлик Київської області наразі відноситься до Обухівського району, а справа слухається не в Обухіському районному суді Київської області, а в Кагарлицькому районному суді Київської області, то суд зазначає наступне:

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807/ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», - с. Слобода, - відноситься до Обухівського району Київської області.

Разом з тим, відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, - місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою, а так як м. Кагарлик до адміністративно територіальної реформи, - був адміністративно територіальним центром Кагарлицького району Київської області, - то дану справу слід слухати в Кагарлицькому районному суді Київської області.

Відповідно, враховуючи предмет спору (визнання права власності на нерухоме майно), враховуючи місце розташування спірного нерухомого майна (м. Кагарлик Обухівського району Київської області), та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце правило виключної підсудності, - підсудність за місцезнаходженням нерухомого майна.

Сторони по справі:

- Позивачем по справі є фізична особа ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кагарлик, Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України ID картка № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .02.2020 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідачем по даній справі є юридична особа Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1, Код ЄДРПОУ: 040544613).

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм права:

- Рішенням Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області VIII скликання «Про надання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки для розміщення індивідуального гаража в АДРЕСА_2 (до 0,0100 га)» від 03.10.2024 p. № 5520-58-VIII, - позивачці по справі, - ОСОБА_1 (далі - Позивач), - було надано в оренду земельну ділянку в АДРЕСА_1 , загальною площею до 0,0100 га, - для розміщення індивідуального гаража терміном на 1 рік, та встановлено Позивачу розмір орендної плати в сумі 3 000,00 грн.

На підставі вказаного рішення, - 03.10.2024 p., між Позивачем та відповідачем, - Кагарлицькою міською радою Обухівського району Київської області, - було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого Позивачу, було передано в оренду вищевказану земельну ділянку площею 0,0100 га в АДРЕСА_1 , - для розміщення індивідуального гаража терміном на 1 рік.

Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 1336-84 від 07.10.2024 p., нежитловій будівлі (гаражу), яка розташована на орендованій Позивачем земельній ділянці, присвоєно поштову адресу: « АДРЕСА_3 ».

На підставі наведених вище документів Позивач на законних підставах побудувала гараж на відведеній під його розміщення земельній ділянці, та у встановленому законом порядку виготовила технічний паспорт на нього.

Згідно з технічним паспортом на гараж, виготовленим ФОП ОСОБА_4 , - станом на 10.10.2024 p., - належна Позивачу нежитлова будівля складається з:

- гаража під літ. А, забудованою площею 107,6 кв.м., до якого входять: гараж під № 1 площею 90,5 кв.м. та комора під № 2, площею 7,4 кв.м.

Разом з тим, Позивач на даний час не може у встановленому порядку здати в експлуатацію та зареєструвати право власності на належний їй гараж у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернулася з даним питанням до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та відповідно до ч. 2 ст. 331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державно ї реєстрації.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, - затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158 (далі Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі,, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них.

Об`єкти, визначені у п. 2 Порядку підлягають технічному обстеженню відповідно до розділу II зазначеного Порядку.

Згідно з п. 1 розділу III Порядку, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте, як зазначалося вище, - Позивач не може через органи державного архітектурно-будівельного контролю здати в експлуатацію належний їй гараж та у встановленому порядку зареєструвати право власності на нього.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що є умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо:

1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту,

3) об`єкт збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї з трьох зазначених ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Позивач здійснила будівництво на відведеній для цієї мети земельній ділянці, за наявності відповідного дозволу, та нею не було порушено будівельних норм і правил.

Проте, оскільки Позивач не може здати до експлуатації належний їй гараж, то в силу прямих вимог закону, - позивач не може набути та у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на нього.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб.

Слід зазначити, що збудований Позивачем гараж, - не порушує будівельних норм, а також прав інших осіб, а тому наявні всі підстави для визнання за Позивачем права власності на нього в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 182, ст. 328, ч.ч. 1, 5 ст. 376, ст. 392 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 263 - 265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Кагарлик, Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України ID картка № НОМЕР_1 , виданий 20.02.2020 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_3 ), -

- право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з гаража під літ. А, забудованою площею 107,6 кв.м., до якого входять: гараж під №1 площею 90,5 кв.м. та комора під №2 площею 7,4 кв.м., (технічний паспорт від 10 жовтня 2024 року).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Закаблук