ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/579/24 Номер провадження 22-ц/814/286/25Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Райз Північ» про стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2021 році після смерті батька ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8 га з кадастровим номером :00:026:0034, яка знаходиться на території Пришибского старостинського округу Миргородського району Полтавської області та перебуває в оренді у відповідача.

Всупереч умовам договорів оренди землі відповідач не виплатив позивачу, як новому орендодавцю, орендну плату за 2023 рік, розмір якої становить 25724,03 грн.

Враховуючи наведене, просила стягнути з ТОВ «Райз Північ» вищевказану заборгованість в судовому порядку.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 18 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 25724,03 грн., обрахованої без вирахування обов`язкових податків та зборів до державного бюджету.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ТОВ «Райз Північ» та просив скасувати зазначене рішення суду та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказував на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірну оцінку доказів та порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів посилався на те, що судом не було враховано дію воєнного стану, що впливає на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми з реалізацією вирощеної сільськогосподарської продукції, наслідком чого стало недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати.

Вважає вказані обставини поважними причинами, в силу яких товариство не змогло в повній мірі виконати свої зобов`язання перед орендодавцями.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до положень ч. 3ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2014 року між ОСОБА_2 (Орендодавець) та ТОВ «Вікторія Агроекспо» (Орендар) був укладений договір оренди землі б/н за умовами якого орендодавець передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 4,80 га, яка розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького (нині Миргородського) району Полтавської області та має кадастровий номер :00:026:0034. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 143025,72 грн.

Договір укладено на 5 років. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року у грошовій формі, в розмірі не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8581,54 грн.

19 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Вікторія Агроекспо» укладено додаткову угоду № б/н до Договору оренди землі від 15.09.2014, якою передбачено, що договір укладено на 7 років з моменту реєстрації додаткової угоди, а розмір орендної плати становить 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13397,93 грн.

15 червня 2018 року між Орендодавцем ОСОБА_2 , Орендарем ТОВ «Вікторія Агроекспо» та Новим орендарем ТОВ «Райз Північ» укладено додаткову угоду б/н про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 23 березня 2015 року за № 9140615.

За умовами даної угоди Орендар передав, а Новий орендар прийняв на себе права та обов`язки орендаря щодо належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :00:026:0034, площею 4,8000 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 214366,94 грн. З 2018 року орендна плата складає 25724,03 грн., що становить 12% нормативної грошової оцінки землі

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2021 приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_1 . Майно складається із земельної ділянки площею 4,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:026:0034.

Як вбачається з відзиву відповідача, останній не заперечував наявність заборгованості за договором оренди за 2023 рік в сумі 25724,03 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх доведеність та обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша ст. 628 ЦК України).

Таким чином, цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом частин 1-3ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, товариство не здійснило виплату орендної палати позивачу за 2023 рік в розмірі, визначеному умовами договору.

При цьому, сам відповідач не заперечував вказаного факту та підтвердив використання ним належної позивачу земельної ділянки. Не виконання свого обов`язку перед орендодавцем мотивував введенням на Україні воєнного стану та наявними у зв`язку з цим проблемами у реалізації сільськогосподарської продукції, що мало наслідком недоотримання коштів за вирощений врожай.

Разом з цим, наведені обставини не можуть розцінюватись як підстави для звільнення орендаря від виконанням ним свого обов`язку перед орендодавцем.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить посилань на обставини, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, твердження апелянта про недоотримання ТОВ «Райз-Північ» доходів через введення з 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану та обмежені фінансові можливості товариства із виплати орендної плати орендодавцям, належними доказами не підтверджені та не звільняють орендаря від виконання зобов`язання по договору оренди землі та від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду апеляційна скарга не містить.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин