Справа № 951/725/24
Провадження №2-о/951/14/2025
УХВАЛА

15 квітня 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

присяжних Івашків О. В., Прийдун О. І.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , заінтересована особа: виконавчий комітет Козлівської селищної ради Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

у с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження з підстав, викладених у такій.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.12.2024 призначено у даній справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» й провадження у такій зупинено.

24.03.2025 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 120 від 13.02.2025.

Ухвалою суду від 31.03.2025 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання.

15.04.2025 заявник ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи. Вважає висновок експерта № 120 від 13.02.2025 неточним, неясним та неповним для з`ясування обставин у даній справі, так як словосполучення «не здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними», яке використано експертом, не дає можливості однозначного тлумачення, оскільки не є точним формулюванням.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, заявлене заявником клопотання щодо призначення додаткової судово-психіатричної експертизи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як видно із змісту ст. 76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. ч. 1, 5 ст. 104 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 113 ЦПК України визначено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

У пункті 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція) визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 у справі № 569/4688/15-ц вказав, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.12.2024 призначено у даній справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» й провадження у такій зупинено.

24.03.2025 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 120 від 13.02.2025. за результатами проведення судово-психіатричної експертизи.

Як видно з висновку експерта ОСОБА_3 страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді легкої розумової відсталості, що не досягає рівня вираженого недоумства, а тому не здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вважаючи вказаний висновок експерта таким, що викликає сумніви щодо його повноти та/або ясності, заявник заявив клопотання про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Водночас суд вважає, що доводи, викладені заявником у клопотанні щодо висновку експерта не доводять його неповноту та/або неясність, оскільки такий висновок складений із врахуванням психічного стану ОСОБА_3 на момент його обстеження, медичних документів й отриманого при проведенні експертизи висновку про те, що захворювання ОСОБА_3 , яким він страждає, не позбавляє його в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Даний висновок містить як підписи експертів, так і печатку. Експерт дослідив всі подані йому об`єкти й надав вичерпні відповіді на порушені перед ним питання. Висновок експерта викладений чітко, має визначений, конкретний характер.

Суду не представлено доказів неповноти та/або неясності висновку експертизи. Представлений суду висновок експерта відповідає вимогам чинного законодавства та висвітлює психічний стан особи.

На переконання суду, доводи заявника, викладені у клопотанні про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи зводяться до незгоди із висновком експерта № 120 від 13.02.2025 та не доводять, що такий є неповним та/або неясним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Сама по собі незгода сторони з висновком експерта не є самостійною підставою для призначення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Тож суд дійшов висновку, що підстав для призначення додаткової судово-психіатричної експертизи відсутні, а тому у задоволенні клопотання заявника необхідно відмовити.

Керуючись статтями 103, 259-261 ЦПК України

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала складена та підписана 15.04.2025.

Суддя О. Б. Гриновець

Присяжні О. В. Івашків

О. І. Прийдун