КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/3508/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемних угод, зобов`язання знести незаконно побудовані будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі її представника ОСОБА_2 звернулася до суд з позовом до відповідачів та просить:

-застосувати наслідки (недійсності) нікчемних угод щодо самочинного /самовільного будівництва та переобладнання, а також угод з відчуження житлового будинку або його частин за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, договору дарування, серія та номер: р.№ 40, виданий 17.01.2014, видавник: приватний нотаріус КМНО Старостіна Н.С., договору довічного утримання № бе-168, 15.04.1993, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №5;

-зобов`язати відповідачів знести всі самочинно/самовільно побудовані, а також привести у попередній стан самочинно/самовільно переобладнані частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: 2-1/3,00 кв.м. - тамбур; 2-7/16,30 кв.м. - житлова; 2-8/36,70 кв,м, - житлова; 2-9/16,00 кв.м. - кухня; 2- 10/20,50 кв. м. - коридор; 2-11/6,20 кв.м. - підсобне; 2-12/9,00 кв.м. - вбиральня; 2-13/15,80 кв.м. - кухня; 2- 14/22,60 кв.м. - житлова; 2-15/7,70 кв.м. - підсобне; 2-16/19,40 кв.м. - житлова; госп.блок літ.З; 2-4/5,50 кв.м. - коридор переобл. з житлової; 2-5/3,50 кв.м. - бойлерна переобл. з житлової; 2-6/4,30 кв.м. - вбиральня переобл. з житлової. Номер запису: 20616 в книзі: 114-2;

-визнати недійсними повністю або частково свідоцтва на право власності на домоволодіння (житловий будинок/його частини) за адресою: АДРЕСА_1 , що видані стосовно самочинно/самовільно побудованих та самочинно/самовільно переобладнаних частин цього житлового будинку, тобто свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 19.11.2013, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданого 19,11.2013, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві.

При зверненні з позовом до суду та в ході підготовчого судового засідання представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення земельно-технічної експертизи (код 10.7 - «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками») домоволодінь за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Дане клопотання мотивоване тим, що на переконання представника позивача, самовільне та самочинне будівництво за адресою АДРЕСА_1 , перетинає достатньою мірою навіть встановлену межу між домоволодіннями за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Вважає, що експертиза має підтвердити, зокрема, ту обставину, що має місце незаконне перетинання з боку домоволодіння АДРЕСА_1 межі розмежування будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Також у справі міститься клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, мотивоване тим, що для визначення дотримання норм: ДБН, пожежних, санітарних є необхідність у застосуванні відповідних спеціальних знань.

Так, просить суд визначити експерта чи експертну установу самостійно, тобто, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Остаточні питання, які належить винести на вирішення цієї експертизи, просить визначити після отримання стороною позивача від відповідача копії декларації про готовність об`єкта серії КВ №8 від вересня 2012 року.

У той же час просить суд поставити перед експертом такі питання:

- чи порушено, і якщо так, то які саме Державні будівельні, пожежні та санітарні норми при нинішньому розташуванні приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі по відношенню до домоволодіння житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?

-якою є тривалість в період з 22 березня по 22 вересня інсоляції наступних житлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позначені на схематичному плані цього будинку як 1-2, 1-7, 1-8, 1-10, 1-12?

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року клопотання позивача про призначення по справі судової комплексної будівельно-технічної експертизи, задоволено частково. Призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Чи порушено та які саме Державні будівельні, пожежні та санітарні норми при будівництві приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі по відношенню до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?

-Якою є тривалість в період з 22 березня по 22 вересня інсоляції наступних житлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позначені на схематичному плані цього будинку як, 1-2, 1-7, 1-8, 1-10, 1-12?

В іншій частині поданих клопотань - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що представник апелянта не був допущений 16 липня 2024 року до приміщення суду першої інстанції для участі у судовому засіданні в даній справі, оскільки в цей час у місті Києві була оголошена повітряна тривога.

Вказує, на розгляд експертів судом першої інстанції було винесене питання про те, якою є тривалість в період з 22 березня по 22 вересня інсоляції певних житлових приміщень, проте такий період, зазначає, судом був визначений без врахування його думки, та не беручи до увагам той факт, що саме у зимовий період інсоляція є найменшою. Тому, вважає, на розгляд експертів потрібно було ставити питання про вимірювання інсоляції саме з 22 вересня по 22 березня.

Разом з тим, зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції було відмовлено у клопотанні позивачки про віднесення витрат на проведення експертизи на рахунок держави чи відповідача у даній справі, оскільки судом першої інстанції, наголошує, було визнано, що апелянтка підлягає звільненню від сплати судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

При апеляційному розгляді справи, сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення справи з підстав, які б могли бути визнанні поважними не подали, тому суд з врахуванням положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України провів розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заявлене представником позивача клопотання про призначення у вказаній справі комплексної судової будівельно-технічної експертизи мотивував своє рішення тим, що для встановлення факту самочинного будівництва та дотримання чи недотримання ОСОБА_4 відповідних норм під час будівництва будинку, необхідні спеціальні знання, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування спеціальних знань та призначення у даній справі будівельно-технічної експертизи.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи відповідає з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції, враховуючи заявлені позовні вимоги, виходив із того, що для вирішення спірних питань необхідні спеціальні знання в галузі будівництва.

Колегія суддів апеляційного суду із такими висновками погоджується з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст. ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Звертаючись до суду із позовом представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив вимоги про застосування наслідків (недійсності) нікчемних угод щодо самочинного /самовільного будівництва та переобладнання, а також угод з відчуження житлового будинку або його частин за адресою: АДРЕСА_1 , а також просив суд зобов`язати відповідачів знести всі самочинно/самовільно побудовані та привести у попередній стан самочинно/самовільно переобладнані частини житлового будинку за вищевказаною адресою, визнати недійсними повністю або частково свідоцтва на право власності на домоволодіння (житловий будинок/його частини) за вищевказаною адресою.

З огляду на заявлені позовні вимоги, до предмету доказування у даній справі входить питання поставлені судом на вирішення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ч. 3 та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Оскільки для з`ясування обставин, на які посилається позивач в його обґрунтування, необхідні спеціальні знання експертів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції протиправно, без врахування думки заявника, на розгляд експертів було винесене питання про те, якою є тривалість в період саме з 22 березня по 22 вересня інсоляції певних житлових приміщень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із вказаним клопотанням представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 самостійно було визначено період вимірювання інсоляції, який необхідно поставити на розгляд експертів, а саме з 22 березня по 22 вересня (а.с. 23 з.б. т.4).

З огляду на вказане, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки фактично, суд першої інстанції, призначаючи по даній справі судову комплексну будівельно-технічну експертизу, поставив на вирішення експертів питання у відповідності до сформульованих та визначених питань у клопотанні представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ..

Так, відповідно до п.1.7 та п.1.8 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5, від 08 жовтня 1998 року визначено, що «Експертизи та дослідження, що проводяться атестованими судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, здійснюються з урахуванням обмежень, передбачених статтею 7 Закону України "Про судову експертизу". Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню».

Згідно до положень ч. 4 ст. 103 ЦПК України передбачено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відмову в оскаржуваній ухвалі щодо віднесення витрат на проведення експертизи на рахунок держави чи відповідача у даній справі, оскільки судом першої інстанції, було визнано, що апелянтка підлягає звільненню від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Даючи оцінку вказаним доводам апелянта суд апеляційної інстанції враховує наступні норми матеріального права та процесуального законодавства.

Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, законодавством розмежовуються види судових витрат.

Частиною другою статті 135 ЦПК України визначено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про призначення експертизи, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

З роз`яснень викладених у п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року, також вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи. У випадку, якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має правоодержувати винагороду за проведення судової експертизи, якщо її виконання не є службовим завданням.

Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Частиною 6 статті 15 вказаного Закону передбачено, що проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Відтак, законодавством чітко визначено підстави для віднесення витрат на проведення експертизи на рахунок держави чи іншої сторони.

Таким чином, віднесення витрат на рахунок держави або відповідача на проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи з урахування того що вказана експертиза була призначена саме за клопотанням представника позивача у справі та для дослідження заявлених саме ним питань не передбачено.

Разом з тим, доводи апелянта щодо недопущення представника апелянта 16 липня 2024 року до приміщення суду першої інстанції для участі у судовому засіданні в даній справі, оскільки в цей час у місті Києві була оголошена повітряна тривога суд апеляційної інстанції не вважає підставою для скасування постановленої у справі ухвали, оскільки суд першої інстанції надав можливість стороні позивача для отримання доказів у даній справі та призначив судову будівельно-технічну експертизу, а на вирішення експертів поставив ті питання, які були викладені у клопотанні ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв