Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє за дорученням адвокат Вершиніна Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2024 року адвокат Вершиніна О.М. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 липня 2014 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дочка ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , з моменту смерті якої її дочка позивач ОСОБА_1 стала опікуватися рідною сестрою ОСОБА_5 . З моменту смерті матері сестри проживають разом, позивач доглядає, повністю утримує молодшу сестру, піклується про її здоров`я та всебічний розвиток, займається її вихованням, намагається максимально забезпечити всі потреби дитини, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, докладає усіх можливих зусиль для того, щоб молодша сестра зростала в любові та турботі близьких. Відповідач ОСОБА_2 з моменту народження дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, не цікавиться її життям, не піклується про розвиток дитини.

Ухвалою судді від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено виконком Покровської районної в місті ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, призначено підготовче засідання.

06 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 03 квітня 2025 року.

03 квітня 2025 року в судовому засіданні заслухані вступні промови позивача та представника третьої особи, допитано свідка, оголошено перерву до 10 квітня 2025 року для виклику малолітнього свідка та психолога.

10 квітня 2025 року в судовому засіданні допитано малолітнього свідка, досліджені письмові докази, закінчено з`ясування обставин та перевірку їх доказами, оголошено перерву перед судовими дебатами до 15 квітня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила позов задовольнити, суду пояснила, що її мати ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , у них народилася дочка ОСОБА_7 . ОСОБА_8 не працював, іноді не проживав з сім`єю, і, на її думку, вживав заборонені речовини, на що витрачав гроші, ОСОБА_7 він не займався, не брав участь у її вихованні, утриманні. Незадовго до смерті мати збиралася розлучитися, але захворіла і не встигла оформити документи. У травні 2024 року, коли мати захворіла, вона (позивач) забрала ОСОБА_7 до себе, а потім наприкінці червня, коли мати перебувала на лікуванні у лікарні, вони приїхали, щоб її доглядати. Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 вона (позивач) разом із своєю сім`єю чоловіком і сином залишилася проживати у Кривому Розі, з ними з того часу проживає ОСОБА_7 , якою вона опікується, займається її вихованням, утримує. Батько ОСОБА_9 за весь час бачився з ОСОБА_7 два рази на похованні і на поминальний день, а потім у телефонному режимі привітав з Новим роком і передав пакунок цукерок. Бажає позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він не працює, не виховує і не утримує дочку, не бере участь у її житті, не цікавиться її успіхами, вважає, що він може негативно вплинути на ОСОБА_7 , натомість в її (позивача) родині ОСОБА_7 приділяється належна увага, вона доглянута, навчається, забезпечена усім необхідним, і у подальшому вона (позивач) має намір виховувати і утримувати рідну сестру, сприяти її всебічному розвитку, чого не може дати їй батько. У подальшому позивач надала суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_10 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити.

Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В. підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських право стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_7 , суд пояснила, що з метою складання висновку була проведена бесіда із батьком, який пояснив, що він не займається дитиною, не виховує та не утримує її, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Також, пояснила, що у разі задоволення позову позивач може звернутися з рішенням суду до органу опіки та піклування для встановлення опіки над малолітньою сестрою. У подальшому надала письмову заяву до суду про проведення судового розгляду без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що він є братом померлої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , сестри ОСОБА_14 і ОСОБА_7 його племінниці, а ОСОБА_7 ще його похресниця. Батько ОСОБА_15 останні три роки не приймав участі у вихованні дитини, він не працював, не допомагав сестрі утримувати дочку, іноді застосував фізичне насильство до ОСОБА_16 , ОСОБА_17 є наркозалежним. Увесь цей час ОСОБА_14 опікується ОСОБА_7 , доглядає її, допомагає їй у навчанні, виховує її. ОСОБА_14 разом з чоловіком утримує ОСОБА_7 , а він як дядько допомагає. Після смерті матері ОСОБА_17 3-4 рази передавав по 1000 грн для ОСОБА_7 , він не цікавиться ні навчанням дочки, ні її життям. У разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 , цим займається ОСОБА_14 . Також, пояснив, що з того часу, як ОСОБА_7 почала проживати разом із сестрою, вона стала спокійніша, врівноважена, у сестри їй добре.

В судовому засіданні за участі практичного психолога Криворізької гімназії № 86 ОСОБА_18 та представника служби у справах дітей (представник третьої особи) ОСОБА_19 , за відсутності інших учасників справи в залі судового засідання, проведено допит малолітнього свідка ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що вона на теперішній час після смерті матері проживає разом із сестрою ОСОБА_14 , її чоловіком ОСОБА_20 і їх сином ОСОБА_21 . Батько до неї не приходить, на день народження привітав по телефону, на Новий Рік передав цукерки та привітав також по телефону. Він проживає з його матір`ю бабусею, до якої вона ( ОСОБА_7 ) іноді ходила, але після смерті матері не бачила і не відвідувала. Сестра їй купує одяг, допомагає у навчанні, коли вона потребує на це, в неї окрема кімната, вона ладнає із ОСОБА_20 , який полюбляє готувати незвичні страви. За батьком вона не дуже сумує, іноді йому може зателефонувати, хотіла би і далі проживати з сестрою, з нею їй добре, а коли жили з батьком він нічого не купував, сидів вдома.

Після допиту малолітнього свідка психолог ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_7 перебувала під час допиту в емоційно задовільному стані відповідно обстановці, ніякого тиску на неї не було, дитина відкрита до спілкування та щиро відповідала на питання.

Заслухавши учасників справи, свідків, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_22 з 18 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.11.2017 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.10.2023 (а.с. 16, 18).

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.06.2002 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 02.12.2021 (а.с. 14, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 04.07.2024 (а.с. 17).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади від 20.08.2024, довідки ОСББ «Цереус-4» від 02.09.2024 (а.с. 12, 24).

Як вбачається з характеристики, наданої в.о. директора Криворізької гімназії № 86 та класним керівником, ОСОБА_4 навчається у 4-А класі, за час навчання зарекомендувала себе з позитивного боку, її мати ОСОБА_3 брала участь у житті класу, відвідувала батьківські збори, цікавилася шкільним життям дитини, забезпечувала високий рівень навчання дочки, класний керівник також неодноразово спілкувалася зі старшою сестрою ОСОБА_24 ОСОБА_25 , яка цікавиться навчанням сестри, телефонує класному керівникові, приходить до школи. Батько ОСОБА_2 за період навчання дочки у школі на зв`язок з класним керівником не виходив, на батьківські збори не приходив, шкільним життям дочки не цікавився (а.с. 19).

Згідно з матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є пацієнтом КП «ДБКЛПД» ДОР і учасником програми ЗПТ з 21.07.2022 (а.с. 11, 21).

З висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 19.03.2025 № 203, вбачається, що, враховуючи, що батько ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дитини, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в інтересах малолітньої дитини орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52).

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що на базі КМЦСС відбулася зустріч з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час бесіди з`ясовано, що батько не бере участі у вихованні дитини, іноді спілкується з нею у телефонному режимі, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. У письмовому поясненні ОСОБА_2 зазначив, що згоден з позбавленням його батьківських прав, донька проживає зі своєю старшою сестрою, пенсію по втраті годувальника не оформлював, вихованням та утриманням ОСОБА_7 займається ОСОБА_14 (старша сестра ОСОБА_7 ).

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява

№ 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає разом з сестрою ОСОБА_1 та її сім`єю: чоловіком та сином.

Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо. Як встановлено судом, у тому числі з показів свідків та пояснень позивача, відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не проявляє інтересу до неї, не турбується про її стан здоров`я, не утримує її, а після смерті дружини матері ОСОБА_4 , з липня 2024 року фактично не підтримує контактів з дитиною, не рахуючи спілкування у телефонному режимі двічі на Новий Рік та День народження дочки.

При цьому суд враховує, що відповідач не має офіційних джерел доходів, є учасником ЗПТ, проживає у місті Кривому Розі, по одній вулиці із дочкою, має можливість її відвідувати, цікавитися її життям, у чому йому не чиниться перешкод, але останній не виявляє такого бажання і спілкування з дочкою відбувається за ініціативи дитини, яка іноді, з її слів, телефонує батькові.

Національним законом визначено, що саме орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради виснував про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_4 , враховуючи зростання дитини у благополучній сім`ї та свідоме ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ст. 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Судом була заслухана малолітня ОСОБА_4 , яка в однозначній формі висловила бажання проживати в сім`ї своєї сестри ОСОБА_14 , де їй надається належна увага, догляд, тоді як життя з батьком вона охарактеризувала негативно, висловлюючись відповідно до свого віку та розвитку.

ОСОБА_2 у своїх поясненнях органу опіки та піклування та у клопотанні про розгляд справи без його участі вказав, що підтримує позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо дочки. Він не займається і не висловив наміру займатися вихованням дитини, виконувати батьківські обов`язки. При цьому послався на те, що вихованням та утриманням ОСОБА_7 займається її старша сестра позивач у справі.

Викладені обставини дають підстави для висновку про наявність підстав, передбачених статтею 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, з огляду на його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дочки, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його доходів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до досягнення нею повноліття на користь майбутнього опікуна або іншого законного представника.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

При цьому суд бере до уваги Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, відповідно до якого рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям батьки, яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду.

Отже, Порядком визначено, що встановлення опіки на дитиною, яка визнана такою, що позбавлена батьківського піклування, можливе після надання дитині відповідного статусу, зокрема у зв`язку із набранням рішенням суду про позбавлення батьківських прав стосовно такої дитини законної сили.

Тобто, діючим законодавством встановлений чіткий порядок призначення дитині опікуна, зокрема після надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, за рішенням відповідного виконавчого органу районної, у даному випадку це виконавчий комітеті Покровської районної у м. Кривому Розі ради із наданням відповідного пакету документів особою, яка бажає взяти дитину під опіку, в даному випадку це позивач сестра дитини ОСОБА_1 .

Отже, для вирішенні питання про призначення опікуна позивач має надати суду відповідне подання органу опіки та піклування, але при цьому останній на даний час позбавлений можливості надати таке подання до вирішення питання про позбавлення батьківських прав рішенням суду, та набранням таким рішенням законної сили.

При цьому, суд звертає увагу на те, що як зазначено вище та встановлено судом, дитина ОСОБА_4 постійно проживає разом зі своєю сестрою, позивачем по справі ОСОБА_1 , яка фактично опікується нею, про що зазначалось вище, та яка, відповідно, має переважне та першочергове право на звернення до органу опіки і піклування із заявою про взяття дитини, яка постійно мешкає із нею, під свою опіку.

Таким чином, заявлена позовна вимога про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначення її опікуном позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при поді позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 4, 12-13, 76, 81, 82, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє за дорученням адвокат Вершиніна Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь майбутнього опікуна або іншого законного представника на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині позову про встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, , юридична адреса: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 2.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року.

Суддя: О. В. Колочко