КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року
провадження № 22-з/824/23/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Правдивець Ю.О.
учасники справи:
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року, постановлене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 159 775 гривень 63 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 597 гривень 76 копійок.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року змінено, зменшено розмір неустойки (пеню) за прострочення сплати аліментів з 159 775 грн 63 коп. до 60 804 грн 79 коп.

ОСОБА_2 25.04.2024 подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала, просила залишити без задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подану заяву підтримав, просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2024 року по справі № 161/629/23.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні апеляційної скарги, так і протягом п`яти днів (до 15.04.2025 року), після ухвалення постанови Київським апеляційним судом (постанову ухвалено 10.04.2025 року) на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав до Київського апеляційного суду доказів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт тощо) щодо понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Однак, у поданій заяві ОСОБА_2 поновити процесуальний строк не просить.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не подав доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом встановленого законом процесуального строку та поновити строк в порядку ч. 3 ст. 127 ЦПК України заявник не просить, колегія суддів дійшла висновку про повернення без розгляду заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на правничу допомогу на підставі частини 2 статті 134 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 370, 381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення повернути без розгляду.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді