УХВАЛА

14 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 279/11692/15-ц

провадження № 61-8992св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частини житлового будинку в натурі, припинення права спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності, виділення в натурі приміщень житлового будинку, визнання права власності на частину житлового будинку,за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року у складі судді Коваленко В. П. та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 травня 2024 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Борисюка Р. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частини житлового будинку в натурі, припинення права спільної часткової власності.

Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_1 29/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які становлять приміщення веранди 3-1 площею 9,5 кв. м, кухні 3-2 площею 5,7 кв. м, кімнати 3-3 площею 11,6 кв. м, кімнати 3/4 площею 5,7 кв. м, кімнати 3-6 площею 10,3 кв. м, кладової 3-5 площею 3,1 кв. м, сараю «В», туалету «Т-1», частини огорожі, 1/2 частини колодязя «К».

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на садибу АДРЕСА_1 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2016 року задоволено.

Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2016 року скасовано та справу призначено до розгляду.

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності, виділення в натурі приміщень житлового будинку, визнання права власності на частину житлового будинку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_1 про виділення в натурі частини житлового будинку, припинення права спільної часткової власності задоволено.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 такі приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : веранду 3-1, площею 9,5 кв. м, кухню 3-2, площею 5,7 кв. м, кімнату 3-3, площею 11,6 кв. м, кімнату 3-4, площею 5,7 кв. м, комору 3-5, площею 3,1 кв. м, кімнату 3-6, площею 10,3 кв. м, сарай «В», туалет «Т-1», які становлять 4382/10000 частини зазначеного домоволодіння (квартира АДРЕСА_2 ).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Виділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 згідно з першим варіантом розділу садиби згідно з висновком експерта від 24 квітня 2018 року № 805/04.18.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 такі приміщення садиби АДРЕСА_1 : сіни 3-1, площею 9,5 кв. м, сіни 3-1, площею 5,7 кв. м, кімнату 3-2, площею 11,6 кв. м, кухню 3-3, площею 5,7 кв. м, сарай «В», туалет «Т-1», огорожу, які становлять 32/100 частини.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 такі приміщення садиби АДРЕСА_1 : веранду 1-1, площею 4,3 кв. м, комору 1-2, площею 6,3 кв. м, кухню 1-3, площею 8,6 кв. м, кімнату 1-4, площею 11,7 кв. м, кімнату 3-4, площею 10,3 кв. м, комору 3-5, площею 3,1 кв. м, сарай «Е», сарай «Г», сарай «Д», огорожу, які становлять 40/100 частини.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 такі приміщення садиби АДРЕСА_1 : коридор 2-1, площею 6,8 кв. м, кухню 2-2, площею 7,6 кв. м, кімнату 2-3, площею 13,4 кв. м, сарай «Б», туалет «Т», огорожу, які становлять 28/100 частин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 15 379, 00 грн за зменшення його частини майна.

Припинено право спільної часткової власності на садибу АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (касаційне провадження № 61-1233св19).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 23 травня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 23 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким виділити в натурі згідно з висновком експерта від 24 квітня 2018 року № 805/04.18 у власність ОСОБА_1 наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : сіни 3-1, площею 5,7 кв. м, кімнату 3-2, площею 11,6 кв. м, кухню 3-3, площею 5,7 кв. м, сарай «В», туалет «Т-1», огорожу, які становлять 32/100 частини вказаного домоволодіння; виділити в натурі у його власність наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : веранду 1-1, площею 4,3 кв. м, комору 1-2, площею 6,3 кв. м, кухню 1-3, площею 8,6 кв. м, кімнату 1-4, площею 11,7 кв. м, кімнату 3-4, площею 10,3 кв. м, комору 3-5, площею 3,1 кв. м, сарай «Е», сарай «Г», сарай «Д», огорожу, які становлять 40/100 частини вказаного домоволодіння; стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію у розмірі 15 379 грн за зменшення його частини майна; зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок в стінці між кімнатами 3-4 та 3-1, 3-5 та 3-1 демонтувати двері разом з дверною коробкою та замурувати зазначений дверний прохід.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_3 вказує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц, від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18, від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19, від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19, від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21, що був застосований апеляційним судом в оскаржуваній постанові (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення частини житлового будинку в натурі, припинення права спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності, виділення в натурі приміщень житлового будинку, визнання права власності на частину житлового будинку, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник