справа № 489/9257/24 провадження №2/489/768/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кіріченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» (далі - ОКП "Миколаївоблтеплоенерго") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання

встановив:

В листопаді 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача борг за послуги з централізованого опалення в сумі 17034,32 грн., 1854,49 грн. суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 803,33 грн. три відсотки річних.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не проводили, у результаті чого за період з 01.12.2018 по 31.10.2021 утворилась заборгованість на суму 17034,32 грн. Крім того, за період з 01.01.2019 по 31.10.2021 нараховано індексацію інфляції у розмірі 1854,49 грн. та три відсотки річних у розмірі 803,33 грн., що разом з сумою основного боргу становить 19692,14 грн. Відповідачі добровільно погасити заборгованість не бажають, чим завдає позивачу матеріальну шкоду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.11.2024 здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У призначене на 17.03.2025 судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі причини своєї неявки не повідомили, правом на надання відзиву на позов не скористались, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва №16.27- від 19.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснювало постачання теплової енергії до буд. АДРЕСА_3 в опалювальних сезонах 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021, що підтверджується копіями нарядів на підключення опалення до будинку на початку опалювальних сезонів.

Зобов`язання по постачанню теплової енергії позивачем були виконані та факт отримання відповідачами теплової енергії сторонами не оспорюється.

Однак, відповідачами оплата послуг за надану теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01.12.2018 по 31.10.202 відповідачам нараховано: 17034,32 грн. - сума боргу за послуги з централізованого опалення; та за період з 01.01.2019 по 31.10.2021 1854,49 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 803,33 грн. - три відсотки річних.

Статтями 67, 68 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач зобов`язаний своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги.

В пункті 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (частини перша, четверта статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно за фактично отриману теплову енергію.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статей 610 та 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вимогами статті 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

В постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідачі є споживачами теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , проте не здійснюють оплату за надані послуги з централізованого опалення, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.12.2018 по 31.10.2021 у розмірі 17034,32 грн., за період з 01.01.2019 по 31.10.2021 1854,49 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 803,33 грн. три відсотки річних.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" судовий збір у розмірі 3028,00 грн. по 1009,33 грн. (одна тисяча дев`ять гривень 00 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго", , місцезнаходження: м. Миколаїв. вул. Миколаївська, 5а;

відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 15.04.2025.

Суддя І.В.Коваленко