Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/408/25
Номер провадження2/173/611/2025
УХВАЛА

16 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Верхньодніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Верхньодніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачем по справі подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та участі представника відповідача у всіх судових засіданнях за цим позовом у режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів.

Клопотання відповідач обґрунтовує тим, що вирішення спору, який виник між сторонами, має вважливе значення для відповідача та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи. Відповідач має бажання надати усні пояснення по суті спору, додаткові пояснення, докази по справі та поставити питання позивачу у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При цьому згідно ч. ч. 3-4 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

При визначенні порядку судового розгляду цієї справи судом застосовано процесуальні вимоги ст. 19, ст. 274 ЦПК України та із урахуванням предмету позову встановлено, що ця справа відноситься до категорії малозначних справ, а тому пріоритетним є швидке вирішення справи.

Так, предметом вказаного вище позову є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 7247,06 грн., тобто позов не містить вимоги про стягнення грошових сум, яка перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, клопотань про виклик та допит свідків відповідачем до суду не подавалось, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Даний висновок відповідає вимогам національного законодавства та усталеній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany, заява № 8273/78, § 25; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino» проти Португалії» (Varela Assalino contre le Portugal, заява № 64336/01), адже характер спору не вимагає проведення публічного розгляду, у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів, та розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Такої позиції підтримується і Верховний Суд. Так, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.для повного та всебічного встановлення обставин справи

Зважаючи на те, що представником відповідача не зазначено жодної об`єктивної причини, яка б унеможливлювала розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Оскільки відмовляється у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, то, відповідно, також не підлягає задоволенню клопотання про участь представника відповідача у всіх судових засіданнях за цим позовом у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст. 279 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з викликом сторін та участі представника відповідача у судових засіданнях у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв