Справа № 214/7846/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2025 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ряснянської Інни Сергіївни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ряснянська І.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 11.09.2024 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд відібрати у ОСОБА_2 неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав та передати ОСОБА_3 під опіку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про народження серіх НОМЕР_1 від 27.10.2021 року матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . Відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 вересня 2024 року матір`ю позивача є відповідач. Позивачка, відповідачка, неповнолітня дитина ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично, позивачка та ОСОБА_3 мешкають за іншою адресою окремо від відповідача. Наприкінці серпня 2024 року позивачка була змушена забрати дитину від матері, так як остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У помешканні відповідачки незадовільні умови проживання: безлад, багато брудного посуду, брудна постільна білизна, продуктів харчування мало, меблі поломані, не вистачає місць для навчання дітей. Квартира потребує ремонту та генерального прибирання. Відповідачка задовольняє лише свої потреби та амбіції. На сьогоднішній день дитина проживає зі своєю рідною сестрою позивачкою ОСОБА_1 та забезпечена всім необхідним; морально врівноважена, доглянута, відвідує навчальний заклад. Відповідачка ОСОБА_2 успіхами дітей не завжди цікавиться, не відвідує батьківські збори. Враховуючи всі обставини, оскільки мати не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини, не піклується про її здоров`я, не цікавиться її життям належно не займається її вихованням та доглядом, Тому позивач звернулася до суду для захисту прав в інтересах неповнолітньої сестри - ОСОБА_3 , аналогічні рекомендації, позивачка отримала і при зверненні до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, органу опіки та піклування.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 року позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження в справі.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, позивачка ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надала. Про причини неявки суду невідомі.

Від представника третьої особи представника виконкому Саксаганської районної у місті ради Іванової О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері (а.с. 9-10).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.09.2021 року №14633 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану по Довгинцевському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) батьком зазначений ОСОБА_5 , а матір`ю вказана ОСОБА_2 від 14 серпня 1995 року, актовий запис 882 (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.157 СК України, ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень статті 7 СК України.

Відповідно статті 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 статті 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно з положеннями частин 2, 3 статті 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України№ 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

При винесенні вказаного рішення суд також враховує положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

З наявних у справі письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідачі належним чином не виконують батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвиту дітей, оскільки на момент перевірки відповідач ОСОБА_4 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводилась агресивно. У будинку відчувався запах перегару та сечі, було холодно, брудно, їжа відсутня. Для дітей жодних умов для належного виховання та проживання не створено, постільна білизна, одяг, взуття у дітей відсутні.

Відібрання дитини у контексті ст.162 СК України це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати, однак з урахуванням права кожного з батьків та добросовісної поведінки батьків задля дотримання прав дитини та кожного з них. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 15 лютого 2022 року у справі № 548/228/19-ц (провадження № 61-20854св21).

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своїх малолітньої доньки: ОСОБА_3 , відповідачка неспроможна забезпечити необхідних умов для нормального життя та розвитку дитини, тому в інтересах малолітньої дитини суд вважає можливим відібрати малолітню доньку ОСОБА_3 , у матері ОСОБА_2 без позбавлення відповідачки батьківських прав.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 280, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з сестрою, відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , разом з сестрою ОСОБА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.В. Чернова