Справа № 282/201/25
Провадження № 2/282/169/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 листопада 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , актовий запис №7.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Представник позивача зазначає, що на даний час подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між ними припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту.

Всі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали жодних результатів, тому позивачка вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї.

На даний час їх шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сімейне життя, примирення, збереження сім`ї, позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам.

На підставі викладеного вище позивачка просить розірвати її шлюб з ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Надіслана судом кореспонденція за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 повернулася до суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

14 листопада 2007 року виконкомом Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка - " ОСОБА_6 ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №7.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 968,96 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив, що в позовній заяві представник позивачки просить стягнути на користь позивачки 3000,00 грн понесених позивачко судових витрат на правову допомогу адвоката. На підтвердження вказаних вимог до позову позивачем було додано Договір про надання правової допомоги від 03.02.2025 укладений між адвокатом Герасимчуком О.О. та позивачкою у справі ОСОБА_1 , із змісту якого слідує, що клієн сплачує адвокату за надання правничої допомоги гонорар в розмірі 5000,00 грн.

Однак, представником позивача не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати ОСОБА_1 коштів в розмірі ні 3000,00 грн, ні 5000,00 грн, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином в частині вимог про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн суд відмовляє за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись статтями 24, 104, 105, 110, 112-115, 160 Сімейного кодексу України та статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 274, 275, 277, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 листопада 2007 року Старочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №7, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників судового процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя В.М. Носач