КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8983/2025
У Х В А Л А

11 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу адвоката Путіліна Євгена Вікторовича в інтересах громадської організації «Дубовий Гай» на протокольні ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик судового експерта, про відмову у поверненні до підготовчого судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року у складі судді Ткач М.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В :

Протокольними ухвалами Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року представнику відповідача було відмовлено у задоволенні клопотань про виклик судового експерта, про повернення до підготовчого судового засідання та про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання судових витрат. Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 року.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково. Стягнуто з ГО «Дубовий гай» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 27 200 грн, витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 30 000 грн. У решті заявлених вимог - відмовлено. Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Непогодившись з указаними ухвалами, рішенням та додатковим рішенням, 10 березня 2025 року адвокат Путілін Є.В. в інтересах ГО «Дубовий Гай через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати протокольні ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик судового експерта, про відмову у поверненні до підготовчого судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга позивача в частині апеляційного оскарження протокольних ухвал Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик судового експерта, про відмову у поверненні до підготовчого судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, встановлений ч. 1 ст. 353 ЦПК України та до цього переліку не включено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Особи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України, а заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Разом з тим, позивач просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, а не наводить заперечення щодо неї, як це передбачено ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Отже, апеляційна скарга адвоката Путіліна Є.В. в інтересах ГО «Дубовий Гай» в частині апеляційного оскарження протокольних ухвал Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик судового експерта, про відмову у поверненні до підготовчого судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту, не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Путіліна Євгена Вікторовича в інтересах громадської організації «Дубовий Гай» в частині апеляційного оскарження прокольних ухвал протокольні ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик судового експерта, про відмову у поверненні до підготовчого судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: