Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/323/25
Провадження № 2/499/305/25
У Х В А Л А

Іменем України

"14" квітня 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначена позовна заява відповідно до автоматизованого розподілу судових справ передана в провадження судді Тимчука Р.М.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Суддею при дослідженні поданої позовної заяви встановлено, що позивачем при поданні позову не дотримано вимоги ст.. 175,177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стороною позивача до позову додано документ, про сплату судового збору : платіжну інструкцію № 0.0..1 від 04.03.2025 року на суму 4334,95 грн. отримувач ГУК в Оде.області/отг.м.Берез.22030101 код отримувача 37607526, рахунок отримувача UA0015594, призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Березовський районний суд Одеської області.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 133 ЦПК).

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог ст.9 Закону України «Про судовий збір» судом було перевірено зарахування судового збору за місцем розгляду справи.

Згідно інформації з автоматизованої програми документообігу Іванівського районного суду Одеської області, вбачається що відомості про зарахування на казначейський рахунок відсутні (гр.9 рядок 1 журналу судового збору).

Крім того суд додатково зазначає, що згідно долученої квитанції про сплату судового збору вбачається, що отримувач ГУК в Одес.області/отг.м.Берез.22030101 код отримувача 37607526, рахунок отримувача UA0015594, призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Березовський районний суд Одеської області, тобто судовий збір було сплачено до бюджету м.Березівка, що є порушенням вимог ст.9 Закону України «Про судовий збір», оскільки розгляд справи здійснюється Іванівським районним судом Одеської області з місцезнаходженням в селищі Іванівка Березівського району Одеської області.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривні містяться на сторінці Іванівського районного суду Одеської області на сайті «Судова влада України» за посиланням https://iv.od.court.gov.ua/sud1509/gromadyanam/tax/. Реквізити для сплати судового збору за подання позовної заяви до Іванівського районного суду Одеської області : Отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт Іванівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0015674, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Враховуючи вищезазначене суд не вбачає підстав, для прийняття долученої квитанції про сплату судового збору, як документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та констатує, що стороною позивача не долучено документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку.

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні документу про сплату судового збору в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням ставок судового збору, або зазначення підстав звільнення від його сплати.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, суддя

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Повідомити сторону позивача про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали .

Роз`яснити позивачу та його представнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяР. М. Тимчук