КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 2-1245/11 Головуючий у суді першої інстанції - Герасименко М.М.
Номер провадження № 22-ц/824/5188/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. звернувся до суду з поданням, в якому просив надати дозвіл приватному виконавцю на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Подання обґрунтоване тим, що 6 листопада 2012 року Бородянським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі 2-1245/11, яким задоволені позовні вимоги АТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Усмарь» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, даним рішенням, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Усмарь» в сумі 70'531'409,15 грн за кредитним договором №16/К/11-УІР, укладеним 24 травня 2011 року між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Усмарь» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на 178 земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_1 , і мають цільове призначення - ведення індивідуального садівництва, шляхом їх продажу на прилюдних торгах, з початковою ціною у розмірі 90% вартості земельних ділянок, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Вказує, дане рішення набрало законної сили 7 грудня 2012 року.

Відтак, на підставі вище вказаного рішення суду Бородянським районним судом Київської області 6 лютого 2013 року був виданий виконавчий лист №2/1006/219/22.

Постановою від 11 червня 2021 року ним відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа 2/1006/219/22, відносно боржника ОСОБА_1 . Копію постанови було надіслано боржнику для відома та виконання на адресу зазначену у виконавчому листі, однак постанова про відкриття виконавчого провадження повернулась у зв`язку з неврученням.

Звертає увагу суду, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки не зареєстровано за боржником ОСОБА_1 .

Так, зі змісту виконавчого листа №2/1006/219/12 слідує, що земельні ділянки належать боржнику на підставі державних актів.

Він звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2024 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Приходько Т.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання та звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суди першої інстанції не дослідив наявні в матеріалах справи докази, а саме витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не з`ясував обставин, що мають значення для справи.

Наголошує, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містяться в копіях матеріалів виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, що є додатком №1 до подання приватного виконавця, право власності на земельні ділянки не зареєстровано за боржником ОСОБА_1 .

Зазначає, відповідно до виконавчого листа № 2/1006/219/12 ділянки належать боржнику на підставі державних актів та зареєстрованого обтяження, а саме іпотека на земельні ділянки.

Звертає увагу суду, що згідно даних, які внесені до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру право власності належить двом особам: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . При відчуженні права власності не були внесенні відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі визначених законом документів.

Таким чином, на думку апелянта, згідно цієї інформації приватний виконавець може звернути стягнення на частину земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 та звертатися за дозволом до другого власника, місцезнаходження, якої невідоме, для реалізації.

Іпотека накладена на 178 земельних ділянок, які повністю належали ОСОБА_1 на момент укладення Іпотечного договору 24 травня 2011 року. Зазначає, встановлено, що дані земельні ділянки мають двох власників, що унеможливлює, у відповідності до чинного законодавства, реалізацію даних ділянок без рішення суду.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги та не досліджено ту обставину, що станом на дату звернення приватного виконавця з зазначеним поданням, право власності на одні і ті ж земельні ділянки, що були передані в іпотеку ОСОБА_1 - належить двом особам: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і така обставина свідчить про неможливість виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 6 листопада 2012 року у справі № 2-1245/11 без згоди ОСОБА_3 , яка не була учасником даної справи та місцезнаходження якої невідомо.

З наявних в матеріалах справи документів, на думку апелянта, вбачається, що іпотекодавцем ОСОБА_1 не здійснено державної реєстрації прав на земельні ділянки, що передані в іпотеку Банку, тобто офіційного визнання і підтвердження державою факту набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки не відбулось.

Таким чином, оскільки дії щодо реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно може ініціювати виключно власник майна. Тож на даний час право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку, що в подальшому створить перепони на шляху виконання рішення суду в даній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення. Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2024 року залишено без змін.

В подальшому, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Приходько Т.П. подала касаційну скаргу й постановою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк», подану представником Приходько Т.П. задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді справи та приймаючи участь у судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Приходько Т.П. підтримала, доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити з підстав наведених у скарзі.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що 26 листопада 2012 року Бородянським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 2-1245/11, яким позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ «Усмарь», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Усмарь» в сумі 70 531 409,15 грн за кредитним договором № 16-К/11-УІР, укладеним 24 травня 2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ТОВ «Усмарь», звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_1 і мають цільове призначення - ведення індивідуального садівництва із кадастровими номерами :04:004:0445, :04:004:0446, :04:004:0447, :04:004:0448, :04:004:0449, :04:004:0450, :04:004:0451, :04:004:0452, :04:004:0453, :04:004:0454, :04:004:0455, :04:004:0415, :04:004:0431, :04:004:0414, :04:004:0427, :04:004:0426, :04:004:0424, :04:004:0425, :04:004:0406, :04:004:0411, :04:004:0410, :04:004:0418, :04:004:0419, :04:004:0420, :04:004:0421, :04:004:0429, :04:004:0428, :04:004:0416, :04:001:0512, :04:001:0513, :04:001:0510, :02:001:0426, :02:001:0423, :04:001:0493, :04:001:0502, :04:001:0503, :04:001:0504, :04:001:0505, :04:001:0506, :04:001:0507, :04:001:0508, :04:001:0501, :04:001:0500, :04:001:0499, :04:001:0498, :02:001:0418, :04:001:0495, :04:001:0496, :04:001:0497, :04:001:0492, :02:001:0407, :02:001:0408, :04:001:0509, :02:001:0415, :02:001:0416, :02:001:0420, :04:001:0465, :04:001:0473, :04:001:0458, :04:001:0461, :04:001:0486, :04:001:0472, :04:001:0471, :04:001:0470, :04:001:0469, :04:001:0468, :04:001:0462, :04:001:0463, :04:001:0466, :04:001:0467, :04:001:0487, :04:001:0488, :04:004:0417, :04:004:0412, :04:004:0413, :04:004:0403, :04:004:0404, :04:004:0407, :04:004:0443, :02:004:0473, :04:004:0472, :04:004:0471, :04:004:0470, :04:004:0469, :04:004:0468, :04:004:0405, :04:004:0409, :04:004:0408, :04:004:0434, :02:001:0503, :02:001:0502, :04:002:0102, :04:002:0103, :04:004:0467, :02:001:0504, :04:004:0441, :04:004:0442, :04:004:0466, :04:004:0460, :04:004:0461, :04:004:0462, :04:004:0463, :04:004:0464, :04:004:0465, :04:004:0457, :04:004:0456, :04:004:0458, :04:004:0459, :04:004:0444, :04:002:0104, :04:002:0105, :04:002:0106, :04:002:0107, :04:004:0422, :04:004:0423, :04:004:0430, :02:001:0411, :02:001:0412, :02:001:0413, :02:001:0414, :02:001:0363, :02:001:0364, :02:001:0365, :02:001:0366, :02:001:0367, :02:001:0368, :02:001:0369, :02:001:0370, :02:001:0371, :02:001:0372, :02:001:0373, :02:001:0374, :02:001:0375, :02:001:0376, :02:001:0377, :02:001:0378, :02:001:0379, :02:001:0380, :02:001:0381, :02:001:0382, :02:001:0518, :02:001:0359, :02:001:0360, :02:001:0361, :02:001:0362, :04:001:0489, :04:001:0511, :04:001:0477, :04:001:0476, :04:001:0480, :04:001:0481, :04:001:0490, :04:001:0491, :04:001:0478, :04:001:0479, :04:001:0482, :04:001:0483, :04:001:0484, :04:001:0485, :02:001:0424, :02:001:0425, :04:001:0494, :02:001:0417, :02:001:0517, :02:001:0516, :02:001:0515, :02:001:0514, :02:001:0513, :02:001:0512, :02:001:0511, :02:001:0510, :02:001:0509, :02:001:0508, :02:001:0507, :02:001:0506, :02:001:0505, :02:001:0422, :02:001:0358, шляхом продажу вказаних земельних ділянок на прилюдних торгах, з початковою ціною у розмірі 90% вартості даних земельних ділянок, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Рішення суду набрало законної сили 07 грудня 2012 року.

На підставі даного судового рішення 06 лютого 2013 року Бородянським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/1006/219/22.

11 червня 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося із заявою про примусове виконання рішення суду до приватного виконавця Чучкова М.О.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 11 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання вказаного виконавчого листа, де боржником зазначено ОСОБА_4

11 червня 2021 року приватним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника.

17 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду від 26 листопада 2012 року у справі № 2-1245/11, яка перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Чучкова М. О., визначено спосіб його виконання, з врахуванням обставин даної справи та спірних правовідносин, які виникли між сторонами, що на переконання суду, забезпечує можливість його виконання.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що приватним виконавцем не доведено обставин, які свідчать про неможливість виконання вказаного судового рішення у справі № 2-1245/11 у спосіб та у порядку, що встановлені виданим виконавчим документом.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами першою, другої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Положеннями частин третьої, четвертої статті 50 Закону визначено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Відповідно до вимог частини десятої статті 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (стаття 182 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 3 Закону № 1952-ІV загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Питання про звернення стягнення на майно боржника фізичної особи, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Звертаючись з відповідним поданням до суду першої інстанції, приватний виконавець повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Таким чином підлягають доведенню факти відсутності реєстрації в установленому законом порядку належних боржнику ОСОБА_1 земельних ділянок під час виконання судового рішення про звернення стягнення на це нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі виконання судового рішення про звернення стягнення на належні ОСОБА_1 земельні ділянки, які є предметом іпотеки та були передані останньою банку як іпотекодержателю, державний виконавець 17 червня 2021 року виніс постанову про їх арешт та вніс відповідні записи до державного реєстру обтяжень.

Однак завершити розпочату процедуру реалізації з прилюдних торгів вказаних земельних ділянок як зазначає сам державний виконавець він не може, оскільки виявлено, що вказане нерухоме майно, на яке звернуто стягнення судовим рішенням, не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Касаційний суд вказав на необхідність перевірки судом апеляційної інстанції, що рішенням суду від 26 листопада 2012 року у справі № 2-1245/11, яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Чучкова М. О., визначено спосіб його виконання та не перевірив доводи приватного виконавця про неможливість виконання судового рішення в інший спосіб, окрім як визначений частиною десятою статті 440 ЦПК України.

Апеляційний суд, перевіряючи докази на які посилається приватний виконавець як на підтвердження того, що право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване у встановленому законом порядку зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді № 1194341 від 13 березня 2025 року, 13:00:03 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що всі 178 земельних ділянок зареєстровані за ОСОБА_1 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва та обтяжувачем за цими земельними ділянками вказано ПАТ «Укргазбанк» (а.с. 1- 70 т. 3).

Крім того, з метою повного та всебічного розгляду справи приватним виконавцем долучено до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 316524207 та Інформації Державного земельного кадастру з якого вбачається, що земельні ділянки за якими приватний виконавець звернувся з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку зазначено відомості про суб`єктів іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель зазначено ПАТ «Укргазбанк». (а.с. 73 - 190 т. 3).

Посилання апелянта, як на підставу скасування ували суду першої інстанції, що земельні ділянки мають двох власників - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , право власності яких не зареєстроване не можна визнати обґрунтований, оскільки апелянтом не надано доказів на підтвердження вказаної обставини, яка судом апеляційної інстанції перевірена шляхом витребування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про належність нерухомого майна.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи справу дійшов обґрунтованого висновку про те, що приватним виконавцем не доведено обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, а тому відсутні підстави для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Частиною першою та другою статті 367 ЦІК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв