Справа № 383/306/25
Номер провадження 2/383/241/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначила, що 21.06.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.09.2018 року по справі №383/468/18. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що дитина проживає біля неї та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Посилаючись на вказані обставини просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.11-12).

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.50).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному позивачем розмірі, які гарантує сплачувати своєчасно. Зазначив, що дійсно від шлюбу з позивачем мають спільного сина ОСОБА_4 . Після розлучення з позивачем здійснював періодичні перекази грошей на утримання сина. Окрім сина ОСОБА_4 , має двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам немає (а.с.21-22).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі (а.с.45).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 21.06.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №421, який заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.09.2018 року по справі №383/468/18 було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення суду (а.с.6-7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.07.2012 року (а.с.5).

Спільний син сторін проживає разом з позивачем, що не заперечувалось відповідачем.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 13.01.2017 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена державна соціальна допомога як інваліду дитинства (а.с.4).

З копій квитанцій судом встановлено, що відповідач періодично здійснював перекази коштів на утримання сина, а саме: 31.05.2023 року в сумі 3000 грн.; 03.08.2023 року в сумі 2000 грн.; 19.09.2023 року в сумі 2000 грн.; 20.11.2023 року в сумі 2000 грн.; 18.12.2023 року в сумі 3000 грн.; 18.01.2024 року в сумі 2000 грн.; 16.02.2024 року в сумі 2000 грн.; 21.03.2024 року в сумі 2000 грн.; 19.04.2024 року в сумі 2000 грн.; 17.05.2024 року в сумі 2000 грн.; 05.06.2024 року в сумі 3000 грн.; 04.08.2024 року в сумі 2000 грн.; 04.09.2024 року в сумі 3000 грн.; 01.12.2024 року в сумі 2000 грн.; 15.02.2025 року в сумі 2000 грн. (а.с.30-44), що позивачем не спростовано.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

Враховуючи викладені обставини справи, відсутність в матеріалах справи доказів перебування у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання власної дитини, на підставі чого враховуючи вимоги ст.182 СК України, який не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

При цьому, судом відзначається, що розмір аліментів на утримання сина визначений судом є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом, який регулює сімейні відносини, повинен сплачувати сину, який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Оскільки суд повністю задовольняє позов про стягнення аліментів на утриманнядитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочавши стягнення з 06.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя В.В. Бондаренко