Справа № 703/1598/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури О. Плетінь в інтересах держави в особі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, Національної служби здоров`я України, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення загального розміру витрат на лікування потерпілого, внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 26455 грн 13 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 11.11.2024, яка набрала законної сили 19.11.2024, на підставі ст.. 46 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. Кримінальне провадження № 0001190 від 08.09.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ухвали суду від 11.11.2024 ОСОБА_1 близько 08 год. 30 хв. 08.09.2024, керуючи технічно справним автомобілем марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 з технічно справним напівпричепом марки «Samro» моделі «SR334» н.з. НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою Н-16 (101 км+107 м) сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, в напрямку від м. Черкаси до м. Умань, по проїжджій частині вул.. Б. Хмельницького в с. Сигнаївка Звенигородського району Черкаської області, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який керуючи велосипедом марки «Україна», перетинав проїжджу частину вул.. Б. Хмельницького, зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта від 25.09.2024 № 05-9-01/325 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому верхньої пластинки тіла ThS, перелому тіла Th 10 хребця, переломів стистих відростків ThS Th10 зі зміщенням, уламкових переломів поперечних відростків тіл ліворуч L4-L5 хребців зі зміщенням, переломів 9,10, 11 ребер справа та 10 ребра зліва, садна на рудній клітці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден на животі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме вимог п. 12.3 ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_2 .

Зазначає, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 46 КК України (у зв`язку з примиренням винного з потерпілим) є нереабілітуючою підставою та не звільняє особу, яка вчинила кримінальне правопорушення від відшкодування шкоди, завданої вчиненням правопорушення.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікування у комунальному некомерційному підприємстві «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (далі КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків»).

Відповідно до довідки КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» від 14.01.2024 № 24/01-14 потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 08.09.2024 по 17.09.2024 (10 ліжко-днів). Вартість 1 ліжко-дня у вересні 2024 року склала: всього 1052,56 грн, в тому чсилі за кошти місцевого бюджету 45,23 грн за кошти НСЗУ 1007,33 грн. Сума витрат лікувального закладу складає: всього 10256,60 грн, з яких кошти місцевого бюджету 452,30 грн, кошти НСЗУ 10073,30 грн. Сума коштів витрачених на медикаментозне лікування 15929,53 грн.

Отже, на лікування потерпілого ОСОБА_2 лікувальним закладом витрачено кошти в загальній сумі 26455,13 грн, з яких: 452,30 грн кошти місцевого бюджету та 26002,83 грн кошти НСЗУ (10073,30 грн вартість ліжко-днів + 15929,53 грн медикаментозне лікування).

Оскільки саме злочинними діями відповідача ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого останній лікувався в хірургічному відділенні КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 кошти, витрачені комунальним некомерційним підприємством «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на лікування потерпілого ОСОБА_2 в загальній сумі 26455,13 грн, з яких на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади 452,30 грн коштів місцевого бюджету, зарахувавши їх на рахунок: UA0023659, отримувач: ГУК у Черк.обл/тг м. Шпола/ 24060300, код отримувача: 37930566, банк отримувача: Казначейство України (інші надходження) та на користь Національної служби здоров`я України 26002,83 грн коштів державного бюджету, зарахувати їх на рахунок UA0026011, отримувач: ГУК у м. Києві/Шеченківський район/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ел. адм. подат.).

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 квітня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію наведеної ухвали було направлено сторонам за зареєстрованим місцем проживання.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Ухвала набрала законної сили 19 листопада 2024 року.

Зі змісту ухвали слідує, що ОСОБА_1 близько 08 год. 30 хв. 08.09.2024, керуючи технічно справним автомобілем марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 з технічно справним напівпричепом марки «Samro» моделі «SR334» н.з. НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою Н-16 (101 км+107 м) сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, в напрямку від м. Черкаси до м. Умань, по проїжджій частині вул.. Б. Хмельницького в с. Сигнаївка Звенигородського району Черкаської області, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який керуючи велосипедом марки «Україна», перетинав проїжджу частину вул.. Б. Хмельницького, зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта від 25.09.2024 № 05-9-01/325 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому верхньої пластинки тіла ThS, перелому тіла Th 10 хребця, переломів стистих відростків ThS Th10 зі зміщенням, уламкових переломів поперечних відростків тіл ліворуч L4-L5 хребців зі зміщенням, переломів 9,10, 11 ребер справа та 10 ребра зліва, садна на рудній клітці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден на животі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Scania» моделі «G400» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме вимог п. 12.3 ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довідки КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» від 14.01.2024 № 24/01-14 потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 08.09.2024 по 17.09.2024 (10 ліжко-днів). Вартість 1 ліжко-дня у вересні 2024 року склала: всього 1052,56 грн, в тому числі за кошти місцевого бюджету 45,23 грн за кошти НСЗУ 1007,33 грн. Сума витрат лікувального закладу складає: всього 10256,60 грн, з яких кошти місцевого бюджету 452,30 грн, кошти НСЗУ 10073,30 грн. Сума коштів витрачених на медикаментозне лікування 15929,53 грн.

Отже, на лікування потерпілого ОСОБА_2 лікувальним закладом витрачено кошти в загальній сумі 26455,13 грн, з яких: 452,30 грн кошти місцевого бюджету та 26002,83 грн кошти НСЗУ (10073,30 грн вартість ліжко-днів + 15929,53 грн медикаментозне лікування).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України.

Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Отже в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) кошти, витрачені комунальним некомерційним підприємством «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на лікування потерпілого ОСОБА_2 в загальній сумі 26455,13 грн, з яких на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади 452,30 грн коштів місцевого бюджету, зарахувавши їх на рахунок: UA0023659, отримувач: ГУК у Черк.обл/тг м. Шпола/ 24060300, код отримувача: 37930566, банк отримувача: Казначейство України (інші надходження) та на користь Національної служби здоров`я України 26002,83 грн коштів державного бюджету, зарахувати їх на рахунок UA0026011, отримувач: ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ел. адм. подат.).

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий: Ю. В. Крива