Справа № 948/66/25
Номер провадження 2/948/125/25
11.04.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого - судді Косик С.М.,
за участю секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у січні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 82 200,00 грн, суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн, та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Позов мотивований тим, що 11.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладений договір споживчого кредиту №4210226, за умовами якого відповідачу шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки надано кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком на 360 днів.
Пізніше, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, 26.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4210226 від 11.12.2023 у розмірі 55 800,00 грн (а.с.1-13).
Ухвалою від 30.01.2025 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 83).
У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, позивач шляхом направлення електронного документу (а.с.88-91, відповідач рекомендованим повідомленням, яке повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою» (а.с. 93, 94,115).
Враховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що 11.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4210226 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого останньому надано кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, періодичність платежів кожні 20 днів, термін повернення, сплати процентів та реальної річної процентної ставки зазначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та Графіку платежів, стандартною процентною ставкою 2,00% в день, зниженою процентною ставкою 0,01% в день (а.с.40, 41-50, 51 на зв.).
11.12.2023 ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Заяву про прийняття пропозиції на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, підтвердивши тим самим, що на момент укладення договору ознайомився з повним текстом договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма його умовами (а.с.36 на зв.).
На а.с.65-72 зазначені Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна».
За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_2 ), інформація про підтвердження операцій за якою за період з 11.12.2023р. по 20.12.2023р. направлялася на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.97).
У наданій банком виписці за договором відображені дата та деталі операції і номери карток на ім`я ОСОБА_1 за період з 11.12.2023 по 20.12.2023 та відображено надходження коштів 11.12.2023 в розмірі 10 000,00 грн (а.с.97,98).
26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу №26/07/2024 за умовами якого останній зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» право грошової вимоги до боржників, перелік яких та сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників (а.с.21-28).
Згідно платіжної інструкції, зазначеної на а.с.19, позивачем сплачені грошові кошти за договором факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024р.
Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 26.07.2024 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №26/07/2024, підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.19 на зв.).
29.07.2024 в особисті кабінети усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами яких передані новому кредитору відповідно до договору факторингу та Реєстру боржників позивачем направлені повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.64).
Згідно витягу з Реєстру боржників ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» передано право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором №4210226 у сумі 55 800,00 грн (а.с.55).
Згідно розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «Лінеура Україна» станом на 26.07.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 55 800,00 грн (а.с.73-77).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Отже, між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.
Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 4210226 від 11.12.2023 в установлені договором строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договором факторингу № 26.07.2024 від 26.07.2024, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 4210226 від 11.12.2023 у загальному розмірі 82 200,00 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії документів: договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 адвокатом Дідух Є.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10 від 24.03.2017, акт приймання-передачі наданих послуг №4210226 до договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) №4210226 від 11.12.2024 (а.с.34-35, 36, 56).
Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідух Є.О., сторони визначили предмет договору у виді юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.
При цьому згідно положень п. 3.1 Договору вартість послуг визначається у Актах наданих послуг по домовленості, загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану у всіх Актах наданих послуг (п.3.3 договору).
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №4210226 до договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 сторони погодили надання послуг у виді підготовки та подачі позовної заяви, вартість - 10 000,00 грн (а.с.56).
Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком.
Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором № 4210226 від 11.12.2023 у розмірі 82 200,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя С. М. Косик