Справа № 243/2880/25
Провадження № 2/243/972/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2025 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Пронін С.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство закордонних справ України про визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, встановлення факту порушення права власності, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до держави російська федерація, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство закордонних справ України про визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, встановлення факту порушення права власності, стягнення моральної шкоди.

У позовній заяві позивач посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вказав, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки право власності на майно, яке він набував на непідконтрольній території у м. Горлівка Донецькій області порушено внаслідок збройної агресії російської федерації, а тому він звільнений від сплати судового збору. Крім того вказав, що він є учасником бойових дій, з 24.02.2022 по теперішній час проходить військову службу у ЗСУ, а причиною втрати його права власності на нерухоме майно є тільки збройна агресія росії проти України, яка унеможливила відповідача прибути для оформлення остаточної угоди, дотримання іншої процедури визначеної чинним законодавством. Тому вважає, що він не може нести негативні наслідки від сплати судового збору, який не може бути сплачений за шкоду, завдану російською федерацією. Також зазначив, що звільнення його від сплати судового збору стосується його прав, як учасника бойових дій і діючого військовослужбовця ЗСУ.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно пунктів 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Даний позов ОСОБА_1 складається з декількох вимог майнового та немайнового характеру, а саме:

- визнання дійсним договору щодо нерухомого майна від 16.09.2021 за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 , купив нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та вбудоване приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 ;

- визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнання права власності на вбудоване приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 ;

- встановлення юридичного факту, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 та право власності на вбудоване приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 порушене з 16.09.2021 внаслідок дій держави агресора рф з зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом;

- стягнення з рф моральної шкоди за порушення права власності на майно у розмірі 200000 грн.

Як вбачається з конструкції даного позову, позовні вимоги про визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно є основними у даному позові, а інші вимоги безпосередньо взаємопов`язані та стосуються основних вимог.

Слід зазначити, що за позовними вимогами про встановлення факту порушення права власності, стягнення моральної шкоди внаслідок збройної агресії рф позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 21, 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, доводи позивача стосовно підстав звільнення його від сплати судового збору за основними позовними вимогами про визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно є помилковими та норми пунктів 21, 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на дані правовідносини не розповсюджується.

Щодо доводів позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі пунктів 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд зазначає наступне.

Як вбачається з доданого до позову Витягу з наказу від 21.09.2024 № 269, позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.08.2016, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі (визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно).

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Отже, позивач не звільняється від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, оскільки вони не пов`язані з порушенням його прав як військовослужбовця та не стосуються його пільг, які він має як учасник бойових дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За змістом ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028 грн.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивач в позовній заяві не зазначає ціну позову, та за змістом позовної заяви посилається на докази долучені до неї, що придбав як спірну квартиру, так і вбудоване приміщення в житловому будинку по 100000 грн. за кожне, тобто загальна вартість нерухомого майна становить 200000 грн.

Статтею 176 ЦПК України встановлено визначення ціни позову.

Згідно ч.2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на викладене, оскільки сума вартості нерухомого майна зазначена в договорі щодо нерухомого майна від 16.09.2021 вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та встановити точну його ціну неможливо, суд вважає необхідним визначити попередню вартість спірного нерухомого майна, як квартири так і вбудованого приміщення в житловому будинку по 200000 грн. за кожне, тобто загальна попередня вартість нерухомого майна становить 400000 грн.

Таким чином, ціна даного позову за дві вимоги майнового характеру щодо визнання права власності на нерухоме майно складає 400000 грн., а тому 1 відсоток ціни позову в загальному розмірі складає 4000 грн., що є більшим ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене, у разі звернення особи з позовною заявою до суду, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивач з даною позовною заявою звернувся до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», а тому повинен був при зверненні до суду з відповідною заявою сплатити судовий збір в частині за дві вимоги майнового характеру в загальному розмірі 3200 грн. (4000 грн. х 0,8).

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на сьогодні складає 1211,20 грн. (3028 грн. х 0,4 = 1211,20 грн.).

Як вже зазначалось вище, позивач з даною позовною заявою звернувся до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», а тому повинен був при зверненні до суду з відповідною заявою сплатити судовий збір в частині за вимогу немайнового характеру (визнання дійсним договору щодо нерухомого майна в розмірі 968,96 грн. (1211,20 грн. х 2 х 0,8).

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин позивачу необхідно на виконання вимог ст. 177 ЦПК України надати платіжний документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви за позовними вимогами в загальному розмірі 4168,96 грн., який підлягає сплаті на розрахунковий рахунок UA0005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши позивачу час для усунення виявлених недоліків.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація, ОСОБА_2 , третя особа Міністерство закордонних справ України про визнання дійсним договору щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, встановлення факту порушення права власності, стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін