КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8361/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

судді Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Михайлик Світлани Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2025 року про зупинення провадження у справі у складі судді Скрипник О.Г.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Міністерство юстиції України про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом у якому просила визнати незаконним утримування ОСОБА_2 на території України малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 вивезених з США; зобов`язати ОСОБА_2 повернути малолітніх дітей до місця постійного проживання у США за адресою проживання матері дітей ОСОБА_1 : США, 1612 6-а Авеню №504, Сан-Дієго, НОМЕР_1 ; у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_2 , передати малолітніх дітей, матері дітей ОСОБА_1 або уповноваженої з її сторони згідно до законодавства України особі, для забезпечення повернення дітей на територію Сполучених Штатів Америки.

12 лютого 2025 року в судовому засіданні року адвокат Крифтош Р.С. в інтересах ОСОБА_2 було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, яка розглядається Києво-Святошинським районним судом Київської області під головуванням судді Янченка А.В.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 25 вересня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі № 369/17229/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Міністерство юстиції України про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконними та повернення дитини до місця її постійного проживання в США відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародної викрадення дітей, Закону України «Про приєднання України до Конвенції «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, Закону України «Про міжнародні договори України» до набрання законної сили рішенням суду у справі №369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, яка розглядається Києво-Святошинським районним судом Київської області під головуванням судді Янченка А.В. та/або розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - компетентного суду США - Верховного Суду Каліфорнії, округу Сан-Дієго про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Не погодившись з указаною ухвалою представниця ОСОБА_1 адвокат Михайлик С.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2025 року та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі зазначає, що суд зупиняючи провадження належним чином не обґрунтував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Вказує, що спір щодо визначення місця проживання дітей вже було вирішено компетентним судом США Верховного Суду Каліфорнії, округ Сан-Дієго й ухвалено рішення від 14 червня 2024 року по справі № 23FL004023C, яким встановлено, що ОСОБА_2 повинен повернути неповнолітніх дітей до Сан-Дієго, Каліфорнія, США.

Зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що винесення рішення по справі № 369/11033/24 матиме наслідком порушення Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, а задоволення позову фактично легалізує злочин, вчинений відповідачем на території США.

Також зауважує, що до матеріалів справи долучено свідоцтво про народження, з якого вбачається, що ОСОБА_3 є громадянкою США за фактом народження. Громадянство України було нею набуто лише на підставі рішення від 14 листопада 2023 року. При цьому, доказів втрати ОСОБА_3 громадянства США Відповідачем не надано.

Окрім цього вказує, що підстави для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до вирішення справи про визначення місця проживання дітей не лише були відсутні, а й задоволення даного клопотання може призвести до порушення Україною вимог Конвенції 1980 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт перебування на розгляді справи № 369/11033/24, яка розглядається Києво-Святошинським районним судом Київської області під головуванням судді Янченка А.В.й районний суд вважав, що дана справа не може бути вирішена по суті до набрання законної сили рішення суду у справі № 369/11033/24 та/або розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - компетентного суду США - Верховного Суду Каліфорнії, округу Сан-Дієго про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Проте такі висновки суду є апеляційний суд визнає помилковими з огляду на наступне.

Питання зупинення провадження у справі врегульовано у Главі 8 Розділу III ЦПК України.

Зокрема, статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наведене дає підстави для висновку про те, що необхідність в зупиненні провадження у справі за вищеназваним пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Разом з цим, відповідна підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, яке повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній справі.

Строки на які зупиняється провадження у справі визначені статтею 253 ЦПК України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим суддею, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Схожі висновки викладені Верховним судом у постановах від 22 травня 2024 року у справі №755/12310/21 та від 14 березня 2024 року у справі № 824/180/19 (в частині, що стосується питання зупинення провадження у справі).

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у справі № 369/11033/24 (до вирішення якої зупинено провадження у даній справі) є визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Натомість, предметом спору у даній справі є спір про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання.

Між тим, колегія суддів звертає увагу, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 369/11033/24 суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи.

При цьому в оскаржуваній ухвалі суду відсутня мотивація щодо доведеності факту об`єктивної неможливості розгляду справи, з урахуванням того, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у даній справі.

Зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Проте, суд першої інстанції не обґрунтував причинно-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати приюдиційне значення для іншої справи.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо виходу судом за межі заявлених у клопотанні відповідача вимог, тоді як останній не заявляв про зупинення провадження до розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - компетентного суду США - Верховного Суду Каліфорнії, округу Сан-Дієго про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи зі змісту вказаної норми процесуального закону, необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Таким чином, при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові 14 лютого 2022 року при розгляді справи № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Крім того, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції» («Frydlender v. France»), заява № 30979/96).

Зіставлення наведених вище суджень із розумінням положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України переконує у тому, що оскаржуване судове рішення про зупинення провадження у справі не може бути залишене у силі, оскільки висновки, зазначені в ньому, є необґрунтованими, таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, а отже, відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 січня 2024 року у справі № 759/3868/23 та від 31 січня 2024 року у справі № 759/7628/23. Безпідставне зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як постановленої поспішно, з порушенням норм процесуального права, й направлення справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Михайлик Світлани Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

УхвалуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: