Справа № 639/8364/24
Провадження № 2/639/504/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т. В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сергієнко К.С.,

представника відповідача адвоката Токаренко Х.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу № 639/8364/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця АТ «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом,

установив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває зазначена цивільна справа.

09.04.2025 від представника позивача адвоката Сергієнко К.С. до суду надійшло клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, в якому сторона позивача просила оглянути місцевість біля залізничного мосту через р. Лопань «6 км» за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 20, а саме, такі речові докази: бетонний Л-подібний бетонний стовп біля місця події, дерев`яні опори 44-45, електричні дроти між дерев`яними опорами 44-45, прохід на міст через огорожу, дерево поруч з Л-подібним бетонним стовпом, зелені насадження біля доріжки на місці події, та здійснити відео фіксацію огляду. В обґрунтування клопотання сторона позивача зазначила, що надані стороною позивача фотографії цієї місцевості та орієнтирів зазначені відповідачем недопустимими доказами, та для огляду місця події та встановлення співвідношення речових доказів та орієнтирів спеціальні знання не потрібні (том 2 а.с.150-153).

У підготовчому засіданні сторона позивача подане клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення такого клопотання заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 97 ЦПК України речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Письмові та електронні докази досліджуються судом у судовому засіданні (статті 235, 237 ЦПК України), та допустимість таких доказів вирішує суд.

За змістом ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Цією ж статтею визначений порядок проведення такого огляду.

На думку позивача, предметом доказування у цій справі є факт травмування позивача джерелом підвищеної небезпеки, що належить відповідачу, та факт відсутності протиправності дій позивача доводиться місцем травмування.

Суд зауважує, що обставина місця травмування позивача має бути підтверджена іншими доказами у справі, в тому числі показами свідків, про допит яких заявлені клопотання, та не потребуює виїзду суду для огляду місця події, де за твердженням сторони позивача, сталося травмування ОСОБА_1 .. Крім того, огляд судом місцевості та об`єктів матеріального світу про які зазначає сторона позивача, може не відтворювати об`єктивних обставин справи враховуючи той факт, що з часу травмування позивача минув значний проміжок часу (1 рік і 8 місяців), була інша пора року (осінь), тому здобути у такий спосіб достовірні дані може бути практично не можливим.

Враховуючи наведене, у задоволенні цього клопотання сторони позивача належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 85, 97, 100, 247, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Катерини Сергіївни про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 11.04.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО