Справа № 194/1347/24
Номер провадження № 2/194/79/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Мерцалова Максима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Мерцалов М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Тернівської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позовну вимогу мотивує тим, що 21 червня 2024 року позивач звернулася до державного нотаріусу Тернівської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини за законом на майно після смерті батька. До складу спадщини входить гараж № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному товаристві «Шахтар-2» місто Тернівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області. Після смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 . Зазначає, що державним нотаріусом Надтокою З.В. Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області зроблено висновок, відмовити позивачу в видачі свідоцтва про право на власність, у зв`язку з тим, що правоустановчі документи на гараж не відповідають вимогам чинного законодавства України. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, гараж N?35 загальною площею 27.5 кв.м., адреса якого м. Тернівка Павлоградського р-н, Дніпропетровської області, гаражне товариство «Шахтар-2» належить власникові ОСОБА_2 . Згідно довідки від 21.06.2023 року виданою головою Гаражного товариства «ШАХТАР-2» Козленко А.М. зазначено, що гараж № НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_2 і всі членські внески сплачено в повному обсязі. Гараж відповідає будівельним нормам, є самостійним об?єктом нерухомого майна. Юридична особа ГАРАЖНЕ ТОВАРИСТВО ШАХТАР-2, , було зареєстровано 09.10.2002 року. Також, на момент останнього оновлення даних 25.07.2024 стан юридичної особи - не перебуває в процесі припинення. Відповідно довідки виданою Відділом архітектури та інспекції архітектурного-будівельного контролю від 09.06.2023 року № 82 на підставі генерального плану (схеми) розміщення гаражів, виконаного Тернівським БТІ від 25.08.1991 року гараж № НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Згідно технічного паспорту, виготовленого 16.06.2023 року, плану гаражу, експлікації та характеристики гаражу,в гаражному масиві за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський р-н, Тернівська територіальна громада, м. Тернівка, гаражний кооператив «Шахтар - 2», гаражне товариство, находиться гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 27,5 кв.м., споруджений у 1991 році, та замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 . Щодо ціни позову позивач зазначає: відповідно до висновків оцінювача ФОП ОСОБА_3 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 814/21 від 10 листопада 2021 року, вартість гаража, загальною площею 27,5 кв.м. становить 90 000 гривень. Просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 площею 27,5 кв.м, який розташований в гаражному товаристві «Шахтар-2» м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, суду довіряють.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, що підтверджується доставкою до електронного кабінету, але надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, покладається на рішення суду.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, гараж № НОМЕР_1 загальною площею 27.5 кв.м., розташований за адресою: м. Тернівка Павлоградського р-н, Дніпропетровської області, гаражне товариство «Шахтар-2» та належить власникові ОСОБА_4 з 05.07.2023 року, право власності зареєстровано державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос О.В., документі подані для державної реєстрації: технічний паспорт, довідка про членство в кооперативі від 21.06.2023 року.

Згідно технічного паспорту та витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 16.06.2023 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 , а саме плану гаражу, експлікації та характеристики гаражу, в гаражному масиві за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський р-н, Тернівська територіальна громада, м. Тернівка, гаражний кооператив «Шахтар-2», гаражне товариство, находиться гараж N? НОМЕР_1 , загальною площею 27,5 кв.м., рік завершення будівництва у 1991 році.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 09.10.2023 року, актовий запис № 1908, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки виданою Відділом архітектури та інспекції архітектурного-будівельного контролю від 09.06.2023 року № 82 на підставі генерального плану (схеми) розміщення гаражів, виконаного Тернівським БТІ від 25.08.1991 року гараж № НОМЕР_1 , розташований в ГТ «Шахтар-2» належить ОСОБА_2 .

Однак, 09.06.2023 року відділ архітектури та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області видає довідку (без правоустановчих документів) належність гаража № НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що є порушенням 1 рядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Згідно довідки від 21.06.2023 року виданою головою Гаражного товариства

«ШАХТАР-2» Козленко А.М. зазначено, що гараж № НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_2 і всі членські внески сплачено в повному обсязі, печатка не встановленого зразка.

Судом встановлено, що при видачі довідки 21 червня 2023 року головою гаражного товариства «Шахтар-2» були порушені стандарти ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно розпорядчої документації, набув чинності 01 вересня 2021 року. Стандарт поширюється на всіх юридичних осіб, використання символіки комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів проставлена печатка УРСР (УССР) з зазначенням неіснуючої юридичної особи «г. Терновка Кооператив гаражний «Шахтер-2»». Цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі - юридична особа) незалежно від їхнього функціонально-цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності.

Відповідно до висновку оцінювача ФОП ОСОБА_5 , сертифікат суб?єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 814/21 від 10 листопада 2021 року, вартість гаража, загальною площею 27,5 кв.м. становить 90 000 гривень.

Як вбачається з постанови, держаний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори в Дніпропетровській області Надтока З.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на власність після смерті ОСОБА_2 , оскільки правоустановчі документи на гараж не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Як вбачається зі спадкової справи №222/2023 від 06.10. 2023 року, ОСОБА_1 08.12. 2023 року подала до держаного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори в Дніпропетровській області Надтока З.В заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , заповіти не посвідчувалися.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Так, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до пункту 14 статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 N? 1127, (далі - Порядок N? 1127) передбачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об?єкт проводиться відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об?єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому статтею 332 Цивільного кодексу України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об?єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об?єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об?єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об?єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об?єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У разі коли закінчений будівництвом об?єкт у результаті нового будівництва є складовою частиною будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об?єкта в експлуатацію є самостійним об?єктом нерухомого майна, відомості про прийняття в експлуатації та про присвоєння адреси отримуються щодо будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об?єкт, а щодо відповідної складової частини будинку. будівлі, споруди - відомості про присвоєння адреси такій частині. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об?єкт у результаті реконструкції проводиться також за наявності відомостей про державну реєстрацію права власності на такий об?єкт відповідно до законодавства до проведення його реконструкції.

Підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об?єкт є відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом, крім випадків, передбачених пунктами 78, 79 та 80 цього Порядку. Абзацами першим та другим пункту 78 Порядку № 1127 визначено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об?єкт у разі прийняття його в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід?ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, проводиться за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію такого об?єкта, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб?єкта, що здійснював прийняття закінченого будівництвом об?єкта в експлуатацію, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію будинку, будівлі, споруди, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об?єкт у результаті нового будівництва, що є складовою частиною такого будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об?єкта в експлуатацію є самостійним об?єктом нерухомого майна, у разі прийняття відповідного будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об?єкт, в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та акулювання зазначених документів, що є невід?ємною архівною складовою

частиною Реєстру будівельної діяльності, але за умови наявності державної реєстрації права власності на інші складові частини у відповідному будинку, булівлі або споруді.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 79 Порядку № 1127 державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об?єкт у разі присвоєння завершеному будівництвом об?єкту адреси без застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва проводиться за наявності документа, що підтверджує присвоєння такому об?єкту адреси, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб?єкта, що здійснював присвоєння закінченому будівництвом об?єкту адреси, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Документ, що підтверджує присвоєння будинку, будівлі, споруді адреси, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об?єкт у результаті нового будівництва, що є складовою частиною будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об?єкта в експлуатацію є самостійним об?єктом нерухомого майна, у разі присвоєння відповідному будинку, будівлі або споруді, складовою частиною яких є такий об?єкт, адреси до застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, але за умови наявності державної реєстрації права власності на інші складові частини у відповідному будинку, будівті або споруді.

Згідно ст. 372 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав, про виділ земельної ділянки на будівництво гаража № 35 дані відсутні.

Крім того з постанови держаного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори в Дніпропетровській області Надтоки З.В про відмову вчинити нотаріальну дію, також вбачається, що на запит нотарільної контори від 06.06.2024 року вихідний 105/02-14 виконавчий комітету Тернівської міської ради повідомив, що рішення про виділ земельної ділянки та дозвіл на будівництво гаража ОСОБА_2 відсутнє.

А також, у позивача відсутні правоустановчі документи, передбачені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у тому числі документи, які підтверджують про виділ земельної ділянки та дозвіл на будівництво гаражу, адреса згідно Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, на гараж НОМЕР_1 , який розташований в Гаражному товаристві «Шахтар-2» м. Тернівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область.

На підставі зазначеного, враховуючи ст. 13 ЦПК України, а також приймаючи до уваги всі обставини, які викладені у рішенні вище та сукупність доказів наданих позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на на гараж № НОМЕР_1 площею 27,5 кв.м, який розташований в гаражному товаристві «Шахтар-2» м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволені позову представника позивача адвоката Мерцалова Максима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін