ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3182/25 Справа № 212/4315/24 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді БондарЯ.М.

Суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року, ухваленого суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 17 грудня 2024 року,

УСТАНОВИВ

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про стягнення недоплаченої частки заробітної плати за січень 2024 року у розмірі 1 149,50 грн, та згодом збільшив позовні вимоги до 11358,33 грн за період з 01.09.2023 по 31.05.2024 включно.

В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що він по цей час працює на посаді машиніста електровоза в СП «Криворізьке локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» AT «Українська залізниця». У січні місяці Позивач відпрацював 221,50 годин робочого часу відповідно до своєї займаної посади (при місячній нормі 181 робоча година), з яких 177,00 годин був фактично зайнятий на роботах із важкими та шкідливими умовами праці, що підтверджується довідкою Відповідача (роботодавця). 02.02.2024 він отримав від роботодавця розрахунковий лист заробітної плати за січень 2024 року. 10.02.2024 зі слів голови Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо Федоренка Вячеслава Григоровича Позивачу стало відомо про начебто проведення в липні 2023 року чергової атестації робочих місць за умовами праці за професіями машиніст електровоза, машиніст тепловоза, помічник машиніста електровоза, помічник машиніста тепловоза. За результатами атестації робочих місць були виявлені важкі та шкідливі умови праці та особливо важкі та особливо шкідливі умови праці, що є підставою відповідно до чинного законодавства та Галузевої угоди на отримання доплати до тарифної ставки. Так, відповідно до Розрахунків розміру доплат (в % до тарифної ставки), що є невід`ємною частиною атестації робочих місць, за важкі та шкідливі умови та за особливо важкі та особливо шкідливі умови праці в залежності від їх фактичного стану відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 03.10.1986 №387/22-78 розмір доплат становить: машиніст електровоза та машиніст тепловоза (окрім 2ТЕ116) та помічник машиніста електровоза, помічник машиніста тепловоза (окрім 2ТЕ116) - 12% до тарифної ставки; машиніст тепловоза 2ТЕ116 та помічник машиніста тепловоза 2ТЕ116 - 16% до тарифної ставки. Але роботодавець про виявлення ступеня важких та шкідливих умов праці, в яких працює Позивач, за результатами атестації робочих місць, що надає право Позивачу на доплату до тарифної ставки в розмірі 12% - не доводив. Такі дії Відповідача (роботодавця) є грубим порушенням трудового законодавства, так частиною четвертою статті 7 Закону України «Про охорону праці» також передбачено, що протягом дії укладеного з працівником трудового договору роботодавець повинен, не пізніш як за 2 місяці, письмово інформувати працівника про зміни виробничих умов та розмірів пільг і компенсацій, з урахуванням тих, що надаються йому додатково. Аналогічна норма щодо порядку зміни істотних умов праці при продовженні працівником роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, встановлена і статтею 32 КЗпП України. 22.02.2024 року Позивач, вважаючи, що йому помилково не нарахували доплату, звернувся із заявою до роботодавця «Про оплату праці» від 22.02.2024, вхідний реєстраційний №33, в якій просив нарахувати та виплатити йому належні суми підвищеної оплати праці за відпрацьовані години робочого часу в важких та шкідливих умовах праці за січень 2024 року. 26.02.2024 з листа Відповідача від 26.02.2024 №156 Позивачу стало відомо про відмову Відповідача (роботодавця) нарахувати та виплатити доплату за час фактичної зайнятості на роботах із важкими та шкідливими умовами праці в розмірах, встановлених за результатами атестації робочих місць (12% до тарифної ставки).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Не погодившись з рішення суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неправильність застосування норм матеріального та процесуального права, а тому вважає рішення незаконним та просить його скасувати та стягнути з АТ «Українська залізниця» недоплачену частку заробітної плати за роботу у важких та шкідливих умовах праці у розмірі 11358, 33 грн за період з 01.09.2023 по 31.05.2024.

Вказує на те що суд першої інстанції не застосував статті Законів, Постанов СРСР (чинних по цей час), Постанов КМУ та Інструкцій зі статистики заробітної плати.

На думку позивача суд помилково прийшов до висновку що доплата до тарифної ставки (посадового окладу) за безпосередню зайнятість на роботах з важкими та шкідливими умовами праці та з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці включена в годинну тарифну ставку.

Вважає, що в силу приписів ст. 9 КЗпП України, ст. 5 Закону України «Про колективні договори та угоди» забороняється включати до колективних угод та договорів положення, що погіршують становище працівника порівняно з законодавством. Галузева угода та Колективні договори не можуть скасовувати та звужувати права працівника.

Зазначає, що ОСОБА_1 , працює на посаді машиніста електровоза, з метою створення здорових і безпечних умов, встановлення пільг та компенсації за роботу у несприятливих умовах праці у липня 2023 року проведена чергова атестація робочих місць, за робочим місцем позивача включно. За результатами визначено внесення робочого місця машиніста електровоза до категорії із важкими та шкідливими умовами праці, у зв`язку з чим позивачу має бути нараховано 12% доплати до годинної тарифної ставки.

Представником відповідача АТ «Українська залізниця» - Боголіп Ю.В. подано відзив на апеляційну скаргу в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що доводи позивача є безпідставними та недоведеними належними і допустимими доказами.

Зазначає, що годинні тарифні ставки для робітників, оплата праці яких проводиться за тарифними ставками, встановленими з урахуванням важких і шкідливих (зокрема, локомотивних бригад) встановлені з урахуванням умов праці. Доплата робітникам локомотивних бригад за умови праці не встановлюється, оскільки годинні тарифні ставки робітникам локомотивних бригад розраховані з урахуванням умов праці, тобто доплата за роботу у важких і шкідливих умовами праці закладена у годинну тарифну ставку, тому й не потребує окремого нарахування. Тобто відповідачем дотриманні як вимоги чинного законодавства, так і вимоги Галузевої угоди з додатками та Колективного договору з додатками.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 з працює машиністом електровоза в АТ «Українська залізниця» , що підтверджено посвідченням службовим (т. 1 а.с. 15).

Позивач, посилається на те, що відповідач при здійсненні нарахування йому заробітної плати за січень 2024 року не дотримався вимог п. 3.2.4. та Додатку №1 до Галузевої угоди на 2002-2006 роки, не врахував наказ від 20.09.2023 №690/ТЧ "Про результати атестації робочих місць за умовами праці локомотивних бригад тягового рухомого складу", яким визначено умови праці із шкідливими і важкими умовами праці працівникам локомотивних бригад, не здійснив нарахування та виплату 12% до тарифної ставки за важкі та шкідливі умови праці, що є грубим порушенням трудового законодавства з боку відповідача.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням та погоджується із запереченням відповідача, викладеним у відзиві на позов та запереченні, вважаючи їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 13 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно зі ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Пунктом 3.2.4. Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки визначено, що доплати і надбавки працівникам галузі встановлюються згідно з додатком №1 (т. 1 а.с. 160-171).

Додатком №1 до Галузевої угоди передбачено нарахування працівникам за роботу у важких і шкідливих умовах праці до 12% (т. 1 а.с. 172-175). При цьому треба зауважити, що Додаток № 1 не конкретизує посади працівників.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території нашої держави було введено воєнний стан, який триває і на даний час. Враховуючи триваючі на території України активні бойові дії, всі промислові та інші галузі України, так само як і працівники, потрапили в скрутне становище та були змушені пристосовуватися до роботи в умовах війни.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У відповідності до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ (зі змінами внесеними згідно з Законом №2352-ІХ від 01.07.2022, далі по тексту Закон №2136-ІХ), на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Згідно із ч. 2 ст. 10 Закону №2136-ІХ роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Частиною 2 Статті 15 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04 липня 1996 року №273/96-ВР (далі по тексту Закон №273/96) визначено, що особливості умов праці, соціально-побутового і житлового забезпечення, режиму робочого часу та часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту загального користування, робота яких безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, встановлюються АТ «Укрзалізниця» згідно з чинним законодавством України за погодженням з галузевими профспілками.

Протоколом правління АТ «Укрзалізниця» від 26.06.2023 №Ц-85/39 Ком.т. (т. 2, а.с. 13-23) затверджені зміни до Положення про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця» (Додаток №1).

Згідно із п. 1.3. Положення є нормативно-правовим актом, який регламентує питання організації оплати праці, порядок і умови оплати праці та визначення індивідуальної заробітної плати працівників АТ «Укрзалізниця», у тому числі працівників апарату управління АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних підрозділів.

Положення розроблене відповідно до Кодексу законів про працю України, законів України «Про оплату праці», «Про запобігання корупції», Генеральної угоди, Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця», та є невід`ємною частиною Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками (п. 1.1. Положення).

Також у відповідності п. 1.1. до Протоколу правління АТ «Укрзалізниця» від 26.06.2023 №Ц-85/39 Ком.т. з 01.07.2023 підвищено розмір годинних тарифних ставок.

Пунктом 2.5. Положення визначено особливості оплати праці працівників локомотивних бригад. Так у підпунктом 2.5.2. визначено, що робітникам локомотивних бригад структурних підрозділів регіональної філії, філії «Українська залізнична швидкісна компанія», філії «Енергоремтранс», філії «Пасажирська компанія» встановлюються наступні годинні тарифні ставки, зокрема, машиністу електровоза, тепловоза, паровоза, електропоїзда, дизель-поїзда 59,53 грн. (т. 2, а.с. 13-23)

Та зауважено, що годинні тарифні ставки встановлені з урахуванням умов праці.

Також у п. 6.8. Положення зазначено, що доплата за роботу у важких і шкідливих, особливо важких і особливо шкідливих умовах праці запроваджується для робітників (у тому числі відрядників), електромеханіків диференційовано в розмірах:

4, 8, 12 відсотків тарифної ставки (окладу) на роботах із важкими і шкідливими умовами праці;

16, 20, 24 відсотки тарифної ставки (окладу) на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці.

Доплати встановлюються за результатами атестації робочих місць і виплачуються за час фактичної роботи (зайнятості) працівника на таких роботах протягом зміни.

При раціоналізації робочих місць і поліпшенні умов праці доплати можуть зменшуватися або їх може бути відмінено повністю.

Робітникам, яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №163 «Про затвердження Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня», за роботу зі шкідливими умовами праці встановлено 36-годинний робочий тиждень, годинні тарифні ставки, передбачені для 40-годинного робочого тижня, підвищуються на коефіцієнт 1,11.

Комісія з питань оплати праці (розділ 10 цього Положення) має право за погодженням із відповідним профспілковим органом встановлювати майстрам, начальникам дільниць і цехів, професіоналам, фахівцям, технічним службовцям при їх роботі на дільницях, у цехах і на виробництвах, де більше половини чисельності робітників отримують доплати за шкідливі умови праці, доплати в розмірі до 12 відсотків, а за особливо шкідливі умови праці до 24 відсотків посадового окладу.

Для робітників, оплата праці яких проводиться за тарифними ставками, встановленими з урахуванням важких і шкідливих, особливо важких і особливо шкідливих умов праці, доплата за умови праці не встановлюється.

У разі несвоєчасного проведення атестації робочих місць за умовами праці у визначені строки, виплата доплат продовжується в розмірах, визначених попередньою атестацією, до проведення наступної.

Умови праці - це сукупність чинників виробничого середовища і трудового процесу, які впливають на здоров`я і працездатність людини під час виконання нею трудових обов`язків.

Шкідливі умови праці - характеризуються наявністю шкідливих виробничих факторів, що перевищують гігієнічні нормативи і здатні чинити несприятливий вплив на організм працюючого та/або його потомство.

Атестація робочих місць за умовами праці працівників локомотивних бригад проводилася відповідно до графіку на 2023 рік та з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», «Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затверджених Постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41, та Головного державного санітарного лікаря України від 01.09.1992 року, з врахуванням наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 26.12.2007 №627-Ц «Про затвердження Переліку робіт з підвищеною небезпекою, з важкими та шкідливими умовами праці на підприємствах і в організаціях залізничного транспорту України».

За результатами атестації прийнято наказ від 20.09.2023 №690/ТЧ "Про результати атестації робочих місць за умовами праці локомотивних бригад тягового рухомого складу", яким визначено умови праці із шкідливими і важкими умовами праці працівникам локомотивних бригад. (т. 1 а.с. 157, 158).

Даними з додатком № 9, який є невід`ємною частиною Колективного договору Криворізького локомотивного депо на 2011-2012 роки, дію якого було продовжено на 2024 рік (т.2, а.с.20-23), визначено: «Запроваджувати для робітників диференційовані (по ступенях) доплати в розмірі 4, 8, 12 відсотків тарифної ставки (окладу) на роботах з важкими і шкідливими умовами праці та 16 відсотків тарифної ставки (окладу) на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці. Установлювати доплати за результатами атестації робочих місць і нараховувати їх за час фактичної зайнятості робітника на таких роботах. При подальшій раціоналізації робочих місць і поліпшенні умов праці доплати зменшувати або відміняти повністю. Перелік конкретних робіт, робочих місць і розміри доплат за несприятливі умови праці включати у колективний договір одночасно з заходами по поліпшенню умов праці. Годинні тарифні ставки для локомотивних бригад встановлені з урахуванням умов праці. Доплата робітникам локомотивних бригад за умови праці не встановлюється».

Згідно зі ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів (ст. 14 Закон України «Про оплату праці»).

Засади розробки, укладення та виконання колективних договорів і угод з метою сприяння регулюванню трудових відносин та соціально-економічних інтересів працівників і роботодавців визначаються Законом України «Про колективні договори і угоди».

Закон України «Про колективні договори і угоди» передбачає, що колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Угода укладається на національному, галузевому, територіальному рівнях на двосторонній або тристоронній основі. Зокрема, на галузевому рівні укладаються галузеві (міжгалузеві) угоди.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Статтею 4 Закону України «Про соціальний діалог в Україні» передбачено, що соціальний діалог здійснюється на національному, галузевому, територіальному та локальному (підприємство, установа, організація) рівнях на тристоронній або двосторонній основі. До сторін соціального діалогу на галузевому рівні належать - профспілкова сторона, суб`єктами якої є всеукраїнські профспілки та їх об`єднання, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона роботодавців, суб`єктами якої є всеукраїнські об`єднання організацій роботодавців, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона органів виконавчої влади, суб`єктами якої є відповідні центральні органи виконавчої влади.

Тобто, галузева (міжгалузева) угода є складовою частиною договірного регулювання заробітної плати.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що угодою на галузевому рівні регулюються галузеві норми, зокрема щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі); встановлення мінімальних соціальних гарантій, компенсацій, пільг у сфері праці і зайнятості; трудових відносин; умов і охорони праці; житлово-побутового, медичного, культурного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку; умов зростання фондів оплати праці; встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Зважаючи на викладене, конкретний розмір тарифних ставок (окладів) працівників, а також періодичність та порядок перегляду саме конкретних тарифних ставок (окладів) кожного працівника не є предметом регулювання галузевої угоди. Безпосередніми засобом такого регулювання є колективні та трудові договори. Тобто, норми галузевої угоди не є нормами прямої дії для регулювання трудових відносин за окремо визначеним трудовим договором.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Перелік виплат, які включаються до фондів основної та додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат, визначений розділом 2 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці за тарифними ставками (окладами) є лише однією зі складових фонду основної заробітної плати і не охоплює весь фонд заробітної плати підприємства.

Годинні тарифні ставки для робітників, оплата праці яких проводиться за тарифними ставками, встановленими з урахуванням важких і шкідливих (зокрема, локомотивних бригад) встановлені з урахуванням умов праці. Доплата робітникам локомотивних бригад за умови праці не встановлюється, оскільки годинні тарифні ставки робітникам локомотивних бригад розраховані з урахуванням умов праці, тобто доплата за роботу у важких і шкідливих умовами праці закладена у годинну тарифну ставку, тому й не потребує окремого нарахування. Тобто відповідачем дотриманні як вимоги чинного законодавства, так і вимоги Галузевої угоди з додатками та Колективного договору з додатками.

Згідно із частинами 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення проаналізував вищевикладені доводи, взяв до уваги всі встановлені факти і відповідні їм правовідносини, перевірив належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволення позовних вимог у повному обсязі, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: В.П.Зубакова

В.О.Остапенко