Справа №591/6350/20
Провадження № 2/591/2634/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

з участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки Матішинця В.В.,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу №591/6350/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває справа про визнання за ОСОБА_1 права власності на частину 2-кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

31.03.2025 позивачка звернулась до суду із заявою про зміну предмета позову, просить визнати за нею право власності на 1/6 частину 2-кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача та позивач заяву підтримали із зазначений підстав. Представник позивача пояснив, що після смерті первісного позивача та вступу у справу ОСОБА_1 , як його правонаступниці, спірні правовідносини трансформувалися у спадкові, що встановлено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у даній справі, якою справу направлено на новий розгляд.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти поданої заяви, зазначивши, що подання позивачем заяви про зміну предмету позову на даній стадії судового розгляду суперечить процесуальному законодавству, також зазначив, що позивач одночасно змінює предмет та підстави позову, що не допускається.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у жовтні 2020 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , мотивованою тим, що перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано. Під час шлюбу подружжя за рахунок спільних сумісних коштів подружжя та іпотеки, яка була повністю погашена під час перебування у шлюбі, придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зробили в ній капітальний ремонт. У зв`язку з тим, що спірна квартира була придбана позивачем та відповідачкою під час шлюбу за їхні спільні сумісні кошти, вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Право власності на спірну квартиру зареєстровано на ім`я відповідачки, але остання у зв`язку з розірванням шлюбу не бажає в добровільному порядку визнавати за позивачем право власності на половину нерухомого майна, придбаного у шлюбі. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_6 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 і просив вселити його у спірну квартиру, встановити порядок володіння та користування зазначеною квартирою.

Ухвалою від 02 липня 2021 року об`єднано справи за зазначеними позовами в одне провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Ухвалою від 28 вересня 2021 року провадження по справі зупинено до залучення правонаступника ОСОБА_6 .

Ухвалою від 18 лютого 2022 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , поновлено провадження у справі та призначене підготовче засідання.

26 липня 2022 року ОСОБА_1 подала у справі №591/6350/20 позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у якій вона просила визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 та вселити її в зазначену квартиру.

Ухвалою суду від 05.01.2023 вказану позовну заяву повернуто позивачці. За результатами апеляційного перегляду ухвала постановою Сумського апеляційного суду від 07.03.2023 залишена без змін.

Ухвалою від 05.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 11 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 залишені без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів у судове засідання. Зазначена ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Зарічний районний суд міста Суми рішенням від 12 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 , яка є правонаступницею ОСОБА_6 , задовольнив частково. Визнав спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у рівних частках квартиру АДРЕСА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Сумський апеляційний суд постановою від 01 лютого 2024 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про вселення в квартиру, встановлення порядку володіння та користування квартирою скасував. Провадження у справі в цій частині позовних вимог закрив на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 20.11.2024 рішення Зарічного районного суду міста Суми від 12 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 , яка є правонаступницею ОСОБА_6 , про визнання права власності на 1/2 частку квартири скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

У даній постанові Верховний Суд виснував, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 4648 ЦПК України, оскільки не врахували, що висновок суду по суті позовних вимог не може стосуватися прав суб`єктів матеріальних відносин, які померли.

Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Верховний Суд зауважив, що для правильного вирішення спору в цій справі суд першої інстанції після залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мав встановити належних відповідачів та вирішити питання про їх залучення до участі у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЦПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Встановлено, що первісний позивач, звертаючись до суду з позовом, обгрунтовував вимоги тим, що спірна квартира придбана в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя.

Обґрунтовуючи заяву про зміну предмета позову, позивачка, окрім підстав, зазначених у первісній позовній заяві вказує на те, що за життя сина не було прийняте рішення по даній справі та не була визначена його частка у спірній квартирі. Вона, як спадкоємиця після смерті сина, не має можливості в нотаріальному порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно частку у квартирі, тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування.

Вирішуючи заявлене клопотання про прийняття заяви про зміну предмета позову, суд враховує положення ч. 4 ст. 49 ЦПК України, якими передбачено право позивача на зміну предмета позову при новому розгляді справи лише у випадку зміни фактичних обставин справи, які сталися після закінчення підготовчого засідання.

Первісний позивач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли справа перебувала на стадії підготовчого провадження. З дати смерті сина у ОСОБА_1 виникли спадкові права щодо майна спадкодавця. Підготовче провадження у даній справі було закрито 05.01.2023. Тобто фактичні обставини справи, які обумовили необхідність зміни позовних вимог виникли на стадії підготовчого провадження під час первісного розгляду даної справи. Відтак, позивач у даному провадженні не має права із зазначених підстав на зміну предмета позову.

Обгрунтовуючи заяву, позивач посилається на висновки, викладені у мотивувальній частині постанови Верховного Суду щодо неналежного способу захисту права позивача. Разом з цим, зазначене не є передбаченими ч. 4 ст. 49 ЦПК України обставинами, які б надавали суду право прийняти до розгляду на даній стадії судового процесу заяву про зміну предмета позову.

Крім того, суд зазначає, що позивач має право змінити або предмет, або підставу позову. Одночасна зміна предмета та підстав позову не допускається, оскільки в подібному випадку буде пред`явлений позов з абсолютно нових мотивів. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до вимог ЦПК. У даному випадку підстави позову також змінені, оскільки позивач зазначає про наявність у неї права на майно саме в порядку спадкування, а не лише в порядку поділу майна подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, подана заява підлягає поверненню ОСОБА_1 як така, що не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 подану 31.03.2025 заяву про зміну предмета позову шляхом заявлення вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Ніколаєнко