У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Верещінська І.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову разом з заявою про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01.10.2024 по цивільній справі №760/17634/24 за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01.10.2024 по цивільній справі № 760/17634/24.

Разом із заявою про перегляд заочного рішення представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову. Дослідивши матеріали заяви суд відзначає наступне.

У заяві про забезпечення позову представника відповідача ОСОБА_1 просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 760/17634/24, виданого Солом`янським районним судом міста Києва на підставі заочного рішення від 01.10.2024 до розгляду заяви про скасування заочного рішення по суті. Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що вона звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі №760/17634/24. Оскаржуване рішення було звернуто до примусового виконання та державним виконавцем накладено арешт на банківські рахунки, грошові кошти. Накладення арештів призводить до порушення його прав боржника, внаслідок чого за аналогією закону з метою захисту його прав та законних інтересів до заяви про перегляд заочного рішення можуть бути застосовані норми ЦПК України щодо забезпечення позову. Вона вважає, що зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, виданого на виконання оскаржуваного заочного рішення на даний час є єдиним ефективним засобом захисту її прав та інтересів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 4, 5, 6Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Слід зазначити, що жодною нормою ЦПК України та іншими законодавчими актами не передбачено зупинення стягнення на підставі виконавчого листа при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, а навпаки таке зупинення є повноваженнями державного виконавця.

Зі змісту ст. ст. 149, 150 ЦПК України вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчих документів можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документу, шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Заявником ОСОБА_1 позову до суду не подавалось, наміру подати будь-який позов не заявлено. Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, така заява подана заявником одночасно із заявою про перегляд заочного рішення. Однак, нормами ЦПК України не передбачено подання відповідачем заяви про забезпечення позову в такому випадку.

Крім того, ч. 2 ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії розгляду справи, на яких допускається забезпечення позову.

Норми ЦПК України не передбачають подачу відповідачем заяви про забезпечення позову після ухвалення заочного рішення та на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Слід зазначити, що в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» чітко передбачено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, заявлені вимоги представником відповідача ОСОБА_1 щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення від 01.10.2024, в рамках виконавчого провадження є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Окрім того, представником відповідача ОСОБА_1 перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

За таких обставин до вказаних правовідносин не може бути застосовано положення п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, отже заява про забезпечення позову, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України не містить обґрунтування необхідності забезпечення заяви, а також обґрунтування застосування заходу забезпечення заяви, який просить застосувати заявник.

Оскільки представник відповідача ОСОБА_1 позов до суду не подавався, наміру подати будь який позов не заявлено, а перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення заяви під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та здійснюється стягнення з неї заборгованості, шляхом подання окремої позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 127, 154, 258, 260-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Верещінська