Провадження № 2/463/777/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 17805,74 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТзОВ «Юніт Капітал», та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №738012648, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 17805,74 грн. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем станом на 24 жовтня 2024 року в загальному розмірі 17805,74 грн., яку останній просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, у якому просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить розглядати позов у його відсутності та відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного. Вважає, що позивачем не доведено переходу права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», оскільки надано лише Витяг з реєстру прав вимог №152 від 21.09.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року щодо ОСОБА_1 , але не надано безпосередньо Реєстр прав вимог №152 від 21.09.2021 року, з якого би вбачалося право вимоги позивачем за спірним кредитним договором, а також доказів здійснення фактором оплати за відступлені права вимоги. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет. Відповідач заперечує факт заповнення формуляру заяви чи іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора та вчинення інших дій, що свідчать про укладення електронного кредитного договору. Відповідач ставить під сумнів паперові копії документів, а позивач не зазначив про наявність їх оригіналів та не надав суду оригінали електронних доказів. Також кредитний договір не містить інформації про підписання такого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з використанням електронного цифрового підпису. Позивачем не надано доказів перерахування відповідачу коштів по кредитному договору та розмір спірної заборгованості.

Представник відповідача подав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що спірний договір укладений в електронному вигляді у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію», відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Вказує на те, що на момент укладення договору у відповідача була можливість відмовитись від укладення даного договору, згідно з публічною пропозицією (офертою), але відповідач погодився з такими умовами, отримав грошові кошти та користувався ними, про що не заперечує. Звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження факту незаповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит, непідписання відповідачем договору, на надання чи заволодіння його персональними даними іншими особами (звернення до правоохоронних органів тощо), тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних відповідача матеріали справи не містять. Вказує і на те, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. Зазначає, що відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТзОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, який фактично укладено після укладення договору кредитної лінії № 738012648 від 06.05.2021 року (з додатковими угодами до нього). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Вказав, що предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ). 30.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 3009/24. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 17 805,74грн. Зазначає, що права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 21.09.2021 року, тобто після укладення Кредитного договору 06.05.2021, які позивач набув в березні 2024 року. А сам лише факт укладення Договору факторингу між Первісним кредитором та ТОВ Таліон Плюс в 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Вказує і на те, що сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Звертає увагу і на те, що оригінали Реєстру прав вимоги та боржників до Договорів факторингу містить інформацію про заборгованість щодо великої кількості боржників, заборгованість яких не є предметом спору, відтак, було сформовано та долучено до позовної заяви належним чином засвідчені витяги з Реєстрів прав вимоги та боржників до Договорів факторингу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що 06.05.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТзОВ «Юніт Капітал» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №738012648, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 17805,74 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином.

Згідно з договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеним між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №738012648 від 06.05.2021 року.

Згідно з договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, укладеним між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №738012648 від 06.05.2021 року.

Згідно з договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТзОВ «Юніт Капітал», до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №738012648 від 06.05.2021 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №152 від 21.09.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 року позивач ТзОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №738012648 від 06.05.202 року.

Позивачем до позовної заяви долучено витяги з Реєстрів прав вимоги та боржників за кредитними договорами, оскільки реєстр боржників по договору містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до чинного законодавства. Крім того, оригінали Реєстрів прав вимоги та боржників містять інформацію про заборгованість щодо великої кількості боржників, яка не є предметом спору, а тому позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені витяги з Реєстрів.

Згідно з умовами кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитних договором.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який діяв на момент укладення кредитного договору, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів:1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та перерахував кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 06.05.2021 року з відміткою Товариства, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Таким чином, позивачем доведено факт перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 12000,00грн.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Частиною 6 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відтак, суд не приймає до уваги твердження відповідача про недоведеність факту підписання та укладення ним кредитного договору.

Відповідно до п.4.1 Договору невід`ємною частиною такого є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

Відповідно до п.п.2.1.14 Правил одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує позичальник приймаючи пропозицію (оферту) Товариства та яка використовується з метою підписання електронного договору. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Одноразовий ідентифікатор №MNV355РТ направлено відповідачу 06.05.2021 року на номер мобільного телефону, вказаного ним у Заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , даний ідентифікатор внесено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 06.05.2021 року, що підтверджує волевиявлення відповідача на підписання договору.

Таким чином, на момент укладення кредитного договору відповідач мав можливість ознайомитися на сайті Товариства з умовами та правилами договору, погодився з його умовами, отримав грошові кошти та користувався ними, про що і не заперечує, а відтак факт укладення договору в належній формі доведено позивачем.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

У відповідності до ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не представив доказів, які б спростували доводи позовної заяви, а відтак, виходячи з вищенаведеного, відповідач як сторона договору зобов`язаний виконувати умови такого.

Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою боргу, процентами за користування кредитом, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 24.10.2024 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 17805,74 грн., з яких: 8898,38 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8907,36грн. заборгованість за відсотками, та яка підлягає до стягнення з відповідача.

При цьому, відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо обґрунтованості підстав для задоволення позову не надано.

Враховуючи вимоги ст.ст. 133, 137 ЦПК України, слід також стягнути 6000,00 грн. понесених позивачем судових витрат на надання правової допомоги, понесення яких підтверджено долученими до матеріалів справи Договором про надання правової допомоги №0110/24 від 01.10.2024 року та Додатковою угодою до нього, Актом прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81, 211, 223, 263,265,285,289 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А/офіс 10, ) заборгованість за кредитом в розмірі 17805,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А/офіс 10, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Нор