Справа № 146/1547/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ФОП ОСОБА_2

ТОВ «Калина - Агроінвест»

вимоги позивача: про розірвання договорів оренди землі та скасування рішень державного реєстратора, припинення права користування земельними ділянками та повернення земельних ділянок

представник позивача: адвокат Барвінський О.П.

представник ФОП ОСОБА_2 : адвокат Шпотак Л.І.

представник ТОВ «Калина - Агроінвест»: адвокат Шпотак Л.І.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Томашпільського районного суду на розгляді перебуває дана цивільна справа.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 березня 2025 року підготовче засідання відкладено на 08 квітня 2025 року.

В судове засідання 08 квітня 2025 року сторони з`явилися представник позивача та представник відповідачів.

27 листопада 2024 року представник відповідача ФОП ОСОБА_2 , адвокат Лазоренко Ю.О. подав до суду заяву про закриття провадження у справі.

Заява мотивована наступним.

В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебувала справа № 146/1912/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Агроінвест» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання повернути земельні ділянки.

Предмет та підстави позову у справі №146/1912/23 є абсолютно ідентичними предмету та підставам позову у справі №146/1547/24, в обох справах є однакові позовні вимоги. Підставами позову в обох справах зазначено те, що позивач, нібито не укладала оскаржувані договори, а також несплата орендної плати. Справа №146/1912/23 розглянута судами по суті.

Позивач в позовній заяві зазначає, що в справі №146/1912/23 було відмовлено в позові у зв`язку з тим, що позов заявлено до ОСОБА_2 як до фізичної особи, а не як фізичної особи підприємця. Однак такий висновок не відповідає дійсності.

Так, як вбачається із постанови Вінницького апеляційного суду від 28.08.2024 року у справі №146/1912/23, справу було розглянуто по суті, колегія суддів прийшла до висновку про необґрунтованість позовних вимог, дослідила докази сплати орендної плати та визнала їх належними і допустимими.

В судовому засіданні представник відповідачів, адвокат Шпотак Л.І. заяву підтримав та просив її задовольнити. Вказав, що в розумінні цивільного права ФОП ОСОБА_2 та фізична особа ОСОБА_2 має одне і те ж значення.

Представник позивача, адвокат Барвінський О.П. заперечив проти вказаної заяви, вказав, що фізична особа ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_3 є різними відповідачами.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подану заяву, її підстави, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10 червня 2020 року у справі № 366/2099/17, від 27 травня 2020 року у справі № 761/35475/18, закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Калина - Агроінвест» про розірвання договорів оренди землі та скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання повернути земельну ділянку.

В той же час, як встановлено судом ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Калина - Агроінвест» про розірвання договорів оренди землі та скасування рішень державного реєстратора, припинення права користування земельними ділянками та повернення земельних ділянок. Вказана справа розглянута по суті.

Як видно з постанови Вінницького апеляційного суду від 28.08.2024 у справі №146/1912/23, зі справи вбачається, що позовні вимоги про розірвання додаткової угоди № 1 до договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за № 1/2 пред`явлено до фізичної особи ОСОБА_2 , а не до фізично-особи підприємця ОСОБА_2 , яка і є стороною додаткової угоди № 1.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, визначивши інших відповідачів, а саме ФОП ОСОБА_2 , ніж звертався в справі 146/1912/23, позов у двох справах не є тотожним.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, виходячи з фактичних обставин та наявних матеріалів, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що у зв`язку з відсутністю тотожності сторін, необхідних для застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, клопотання про закриття провадження по справі за підстав, вказаних в ньому є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 255 ч. 1 п. 2, ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_2 , адвоката Лазоренка Ю.О. про закриття провадження у справі від 27.11.2024 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено: 09 квітня 2025 року

Суддя: О. В. Пилипчук