Справа № 214/2095/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою АкціонерногоТовариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 року представник позивача Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» - Шкапенко О.В. , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №А326СТ8 від 16.06.2021 року в розмірі 20493, 00 грн.; стягнути судові витрати в розмірі 2422, 04 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано в провадження судді Чернової Н.В. 14.03.2025 року.

На виконання вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 14.03.2025 року направлено запит до адресно-довідкового органу про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача.

07.04.2025 року на адресу суду надійшла відповідь від Центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької міської ради, з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 11.11.2021 року у зв`язку із смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч.4 ст.24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Визначальним для застосування інституту процесуального правонаступництва в цивільному процесі є виключно наявність у особи саме на момент відкриття провадження цивільної процесуальної дієздатності.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки визначає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні (Постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року, справа №183/4229/14-ц).

Оскільки пред`явлення позову до померлої особи, цивільна правоздатність якої на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі припинена, виключає можливість відкриття провадження, відомостей про спадкоємців відповідача та про факт отримання спадщини ким-небудь зі спадкоємців в матеріалах справах немає, тому суд приходить до висновку, що за таких обставин у відкритті провадження у справі за вказаним цивільним позовом слід відмовити відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд звертає увагу позивача на збереження за ним права вимоги в порядку ст.1281 ЦК України у випадку смерті боржника, адже в даному випадку правонаступництво, яке є транслятивним, переносить права та обов`язки до нового боржника спадкоємця. При цьому пред`явлення вимог до спадкоємців померлого боржника потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до позичальника про стягнення заборгованості за кредитними договорами і до його спадкоємців мають різні матеріально-правові підстави та самостійні предмети доказування.

Керуючись ст.ст.48, 55, п.1 ч.1 ст. 186, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі №214/2095/25 за позовною заявою Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Екземпляр позовної заяви залишити в матеріалах цивільної справи №214/2095/25.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду складена і підписана 10 квітня 2025 року

Суддя Н.В. Чернова