Справа № 522/8519/23
Провадження № 2-др/522/84/25
УХВАЛА

11 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

представника відповідача адвоката Андрусенка К.І.,

інші учасники в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданнізаяву представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/8519/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна.

17.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

24.02.2025 ухвалою суду позов ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Р.П., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна залишено без розгляду.

03.03.2025 представник відповідача звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/8519/23 та стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 241 000,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 заяву прийнято до розгляду.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи 41929902, зазначеним ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ» у позовній заяві, значиться ТОВ «Бізнес Еквіпментс Україна», керівник Кириченко Б.М.

Згідно із частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

З наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 910/4581/24 вбачається, що Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Окс Кепітал", оформленим протоколом № 21/02 від 21.02.2024, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коліжук О.О. за реєстровим № 46, змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Окс Кепітал" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Еквіпментс Україна", змінено місцезнаходження, призначено на посаду директора Кириченка Б.М.

10.04.2025 від керівника ТОВ «Бізнес Еквіпментс Україна» Кириченка Б.М. надійшли письмові пояснення, у яких він просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, та зазначає, що відповідно до положень частин 5, 6 статті 142, частини 9 статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Схожі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 06 липня 2023 року в справі № 750/6669/22. При цьому, представником відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується, що виключає стягнення такої компенсації в розумінні ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, заслухавши доводи представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, відповідно до положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі 148/312/16-ц (провадження № 61-24189св18).

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Подібні висновки викладені у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, а тому не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Нез`явлення позивача у судові засідання, що стало підставою для залишення позову без розгляду, не свідчить про необґрунтованість дій позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 137, 141, 260, 261, 270, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/8519/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 11.04.2025.