Справа № 274/757/25
Провадження № 2/0274/815/25
УХВАЛА

про закриття провадження

09.04.2025 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., позивачки, представника позивачки адвоката Шуліки - Гінкулової А.Г., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_7., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю -

в с т а н о в и в :

31.01.2025 позивачка, в інтересах якої діє адвокат Шуліка - Гінкулова А.Г., звернулася в суд з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, в період з 22.10.1999 року до 17.11.2024 року: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.02.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.68 - 69).

28.03.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7. надійшов відзив у якому зазначено про те, що Міністерство оборони України не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки відсутній жодний юридичний зв`язок між обов`язками ІНФОРМАЦІЯ_3 та правом позивачки на встановлення відповідного юридичного факту, тому у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_3 просять відмовити. У частині пред`явлення позову до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 ОСОБА_1 провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю предмета спору ( а.с. 94-95).

07.04.2025 від представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить закрити провадження у справі з огляду на відсутність предмету спору. Зазначають, що відповідно до пункту 7 Постанови КМУ від 30.11.2016 року № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його)відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Тож, позивачка не набуває жодного права на виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 в зв`язку з встановленням факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Таким чином, мета подання позову є надуманою позивачкою та не ґрунтується на чинному законодавстві. Відсутність в позові конкретних позовних вимог до відповідачів в даній справі свідчить про відсутність порушених чи оспорюваних прав позивачки. ( а.с. 103-106).

В судовому засіданні позивачка та її представник заперечили проти задоволення клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі, оскільки вважають що існує спір про право на отримання позивачкою грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_5 .

Відповідачка ОСОБА_1 при вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7. вказав, що Міністерство оборони України взагалі є неналежним відповідачем у даній справі, між позивачкою та Міністерством оборони України відсутній будь-який спір про право. Зазначив, що він підтримує клопотання військової частини про закриття провадження у справі, оскільки відсутній спір про право між позивачкою та військовою частиною щодо встановлення даного юридичного факту.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилася, 17.02.2025 року на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності ( а.с.79).

Представник військової частини НОМЕР_1 також в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Предметом поданого позову є встановлення факту проживання однією сім"єю позивачки з зниклим безвісти військовослужбовцем ОСОБА_5 , встановлення даного факту позивачці необхідно для підтвердження соціального статусу для призначення та для реалізації її права на виплату грошового забезпечення члену сім"ї військовослужбовця.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції Закону № 3995-IX від 08.10.2024, який введений в дію з 01.02.2025, далі - Закону) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).

Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому-п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.

Згідно із п.7 Постанови КМУ від 30.11.12016 року № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Судом встановлено, що заявниця звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, з метою отримання грошового забезпечення, встановленого вищевказаним Законом, однак в разі встановлення судом даного факту позивачка не набуває жодного права на виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 , оскільки не має статусу офіційної дружини, шлюб не зареєстровано, таким чином суд погоджується з представником відповідача, що мета подання позову не ґрунтується на чинному законодавстві, отже між сторонами відсутній спір про право.

Згідно із ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Враховуючи вище наведене суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, оскільки позивачка має право звернутися до суду з аналогічною заявою в порядку окремого провадження, визначивши легітимну мету, для реалізації якої їй буде необхідно встановлення даного юридичного факту.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне закрити провадження в даній цивільній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути позивачці сплачений нею при пред`явленні позову до суду суму судового збору в розмірі 968,96 гривень.

Керуючись ст. 12-13, 255, 258-261,354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8. про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору.

Повернути ОСОБА_2 сплачений згідно квитанції про сплату № 5458-9981-8558-9685 від 30.01.2025 року судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 10 квітня 2025 року

Суддя Т.М. Вдовиченко