Справа № 517/249/25
Провадження № 2/517/98/2025
10 квітня 2025 року с-ще Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
03 березня 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.
Відповідачка не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
26 листопада 2021 року укладено договір факторингу № 26/11/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 560297 від 26 березня 2021 року.
У свою чергу 10 січня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, тому числі за договором № 560297 від 26 березня 2021 року.
Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 560297 від 26 березня 2021 року.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 560297 від 26 березня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості становить 5816 грн 73 коп, з яких: 4887 грн 67 коп заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 719 грн 97 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 172 грн 94 коп інфляційні збитки; 36 грн 15 коп нараховані 3% річних.
05 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1139639, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальниці грошові кошти в розмірі 6900 грн, а позичальниця зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором.
ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.
Відповідачка не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
30 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 30-12/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року.
У свою чергу 10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року.
Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року.
Загальний розмір заборгованості за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості становить 8470 грн 61 коп, з яких: 4222 грн 96 коп заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4104 грн 88 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 123 грн 34 коп інфляційні збитки; 19 грн 43 коп нараховані 3% річних.
20 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4183852, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальниці грошові кошти в розмірі 1000 грн, а позичальниця зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором.
ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.
Відповідачка не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
04 лютого 2022 року укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року.
У свою чергу 10 січня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року.
Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості становить 3207 грн 64 коп, з яких: 1000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2190 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 16 грн інфляційні збитки; 01 грн 64 коп нараховані 3% річних.
Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 101).
У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 105). Водночас у прохальній частині позовної заяви просила суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 6).
Відповідачка у судове засідання, не з`явилась, хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 107). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З довідки Новозаріцького старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 84 від 04 березня 2025 року убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 100).
Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялась належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідачки, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду.
Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом установлено, що 26 березня 2021 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладений договір про надання споживчого кредиту № 560297, який підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 8-9).
Згідно із п. 2.1. розділу 2 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 8000 грн за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 2000 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.
Відповідно до п. 1.2 розділу 1 договору на умовах встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Договором.
26 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 26/11/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 560297 від 26 березня 2021 року (а.с. 58-61).
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 560297 від 26 березня 2021 року (а.с. 78-81).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 560297 від 26 березня 2021 року в сумі 5816 грн 73 коп (а.с. 84).
05 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1139639 (а.с 16).
Договір позики підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатору (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 11 договору, реквізити та підпис сторін.
Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики протягом Строку Позики згідно Графіку платежів, або достроково.
Відповідно до п. 2 договору позики сума Позики становить 6900 грн, строк Позики 64 дні, процентна ставка 1,6% (фіксована).
ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором позики надавши ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленій сумі, що підтверджено довідкою № КД-000006280/ТНПП від 27 січня 2025 року (а.с. 36).
30 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 30-12/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року (а.с. 64-66).
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року (а.с. 78-81).
Відповідно до реєстру боржників, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року в сумі 8470 грн 61 коп (зв. а.с. 67-а.с. 68).
20 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 4183852, який підписано електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідачки (а.с. 22-26).
Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 вказаного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 1000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Процентна ставка 1,90 %
ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором надавши ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленій сумі, що підтверджено довідкою № 7/6595 від 13 грудня 2024 року (а.с. 41-42).
04 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року (а.с. 71-73).
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року (а.с. 78-81).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04 лютого 2022 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року в сумі 3207 грн 64 коп (а.с. 77).
Відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитних договорів не виконує.
Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови договорів не виконуються, кредит та відсотки за їх користування не повертаються.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Сплата прострочених відсотків обумовлені договорами і підлягають стягненню, оскільки відповідачка своєчасно не погасила суму кредитів.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідачка, не сплативши у вказані в договорах строки суми кредитів, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
заборгованості за кредитним договором № 560297 від 26 березня 2021 року в розмірі 5816 грн 73 коп, з яких: 4887 грн 67 коп заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 719 грн 97 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 172 грн 94 коп інфляційні збитки; 36 грн 15 коп нараховані 3% річних;
заборгованості за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року в розмірі 8470 грн 61 коп, з яких: 4222 грн 96 коп заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4104 грн 88 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 123 грн 34 коп інфляційні збитки; 19 грн 43 коп нараховані 3% річних;
заборгованості за кредитним договором № 4183852 від 20 травня 2021 року в розмірі 3207 грн 64 коп, з яких: 1000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2190 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 16 грн інфляційні збитки; 01 грн 64 коп нараховані 3% річних.
Розрахунки загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитним договорам надані суду і відповідають вимогам закону (а.с. 52, 53, 54).
З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн).
Згідно із ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.
На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 89 -90), копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну (зв.а.с. 90 а.с. 91), заявку на надання юридичної допомоги № 147 від 01 січня 2025 року щодо боржниці ОСОБА_1 , в якій надання усної консультації 2 години - 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу 2 години - 6000 грн (а.с. 92) та витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 31 січня 2025 року за вказаними вище послугами на суму 9000 грн (а.с. 93).
Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
В свою чергу при встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, згідно із ст. 137 ЦПК України, ураховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які на думку суду є завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 514, 525, 526, 530, 546, 625, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, статтями 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», статтями 19, 27, 83, 175, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
- заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 560297 від 26 березня 2021 року, в розмірі 5816 (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 73 копійки, з яких: 4887 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 67 копійок заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 719 (сімсот дев`ятнадцять) гривень 97 копійок заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 172 (сто сімдесят дві) гривні 94 копійки інфляційні збитки; 36 (тридцять шість) гривень 15 копійок нараховані 3% річних;
- заборгованості за договором позики № 1139639 від 05 травня 2021 року в розмірі 8470 (вісім тисяч чотириста сімдесят) гривень 61 копійка, з яких: 4222 (чотири тисячі двісті двадцять дві) гривні 96 копійок заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4104 (чотири тисячі сто чотири) гривні 88 копійок заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 123 (сто двадцять три) гривні 34 копійки інфляційні збитки; 19 (дев`ятнадцять) гривень 43 копійки нараховані 3% річних;
заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4183852 від 20 травня 2021 року в розмірі 3207 (три тисячі двісті сім) гривень 64 копійки, з яких: 1000 (одна тисяча) гривень заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2190 (дві тисячі сто дев`яносто) гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 16 (шістнадцять) гривень інфляційні збитки; 01 (одна) гривня 64 копійок нараховані 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 10 квітня 2025 року.
Відомості про сторони у справі:
відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя