Справа № 639/1696/25
Провадження № 2/639/989/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/1696/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

установив:

14.03.2025 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти на користь та на утримання позивача, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 26.08.2006 його мати ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний судом. Рішенням Печенізького районного суду Харківської області № 2-72/2010 від 23.04.2010 з ОСОБА_2 на утримання позивача стягувалися аліменти у сумі 400,00 грн. Рішенням Печенізького районного суду Харківської області у справі № 633/392/17 від 11.01.2018 розмір аліментів змінено на 1/4 частину всіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01.09.2024 позивач був зарахований на 1 курс факультету аудіовізуального мистецтва та медіатехнологій Харківської державної академії дизайну і мистецтв, на денну дистанційну форму навчання терміном навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. 30.01.2025 позивачу виповнилося 18 років, у зв`язку з чим стягнення аліментів на його утримання за рішенням Печенізького районного суду Харківської області № 633/392/17 від 11.08.2018 припинилося. На теперішній час позивач проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Влаштуватися на роботу задля отримання заробітку не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

14.03.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.19).

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Також, у поданій до суду 14.03.2025 заяві позивач просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання та на користь сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Зазначив, що він наразі не працевлаштований, здійсює діяльність з ремонту автомобілів для військових на волонтерських засадах, за що час від часу одержує платню. Постійного та стабільного доходу не має, на підтвердження чого надав відомості про відсутність в нього доходу за період з травня 2024 по лютий 2025 року. Відповідач також пояснив, що не має аліментних зобов`язань та нерухомого майна на праві власності, але має успадкований від батька автомобіль «Hyundai».

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Суд установив, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 21 від 28.08.2009 (а.с.10).

Згідно з копією рішення Печенізького районного суду Харківської області від 11.01.2018 у справі № 633/392/17, змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Печенізького районного суду Харківської області по справі № 2-72/2010 від 23.04.2010 на розмір 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с.13-14).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 27.02.2025 (а.с.7).

Згідно з копією довідки № 59, виданої 06.03.2025 Харківською державною академією дизайну і мистецтв, ОСОБА_1 навчається на 1-ому курсі факультету аудіовізуального мистецтва та медіатехнологій за спеціальністю Фотомистецтво та візуальні практики (денна форма навчання) за кошти державного бюджету в Харківській державній академії дизайну і мистецтв з 01.09.2024. Зарахований на 1-й курс згідно з наказом № 271/ОС від 10.08.2024. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Заняття проходять у дистанційному форматі (а.с.12).

Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.04.2025, які суд долучив до матеріалів справи, ОСОБА_2 у період з травня 2024 рок по лютий 2025 року доходу не мав.

Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Забезпечення утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків (ст. 180 СК України).

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань, належного йому на праві власності нерухомого майна не має та має успадкований від батька автомобіль.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_1 у зв`язку з продовженням навчання в Харківській державній академії дизайну і мистецтв потребує матеріальної допомоги, та відповідач, який є працездатним, має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід та надавати таку допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 12.03.2025 (день подачі позовної заяви на пошту для відправлення до суду).

За змістом частини 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави 50% судового збору, що становить 605,60 грн; та інші 50% судового збору, що становить 605,60 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-81, 89, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання та на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в Харківській державній академії дизайну і мистецтв, у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 12.03.2025 та до закінчення ОСОБА_1 навчання у закладі вищої освіти, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 11.04.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО