Справа № 148/1857/24
Провадження №2/148/45/25
УХВАЛА

10 квітня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лиженко Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого в цивільній справі № 148/1857/24 за його позовом до Тульчинської міської ради Вінницької області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, речового права на земельну ділянку, -

встановив:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, речового права на земельну ділянку. .

09.04.2025, після судового засідання, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Штифурко Л.А. від розгляду вказаної цивільної справи.

Заява мотивована тим, що 24.03.2025 у призначеному судовому засіданні суддею Штифурко Л.А. оголошено про надання суду заяви представником Тульчинської міської ради. На його прохання ознайомитися з текстом заяви, йому було відмовлено. При цьому, суддя Штифурко Л.А. слухання справи відклала через відсутність представника Тульчинської міської ради без посилань на норми закону, хоча він заперечив проти перенесення.

24.03.2025 після засідання суду, на підставі заяви, він ознайомився з матеріалами справи та йому стало відомо, що представник Тульчинської міської ради подав суду заяву в порядку п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України про визнання позову. Також тоді йому стало відомо про ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 06.02.2025 винесену суддею Штифурко Л.А., коли в призначеному судовому засіданні 06.02.2025 зазначена ухвала не приймалася та не оголошувалася. Зазначену ухвалу він отримав 09.04.2025 на підставі заяви.

09.04.2025 у судовому засіданні суддею Штифурко Л.А. було оголошено про заяву представника Тульчинської міської ради щодо слухання справи без його участі. Однак, суддя Штифурко Л.А. в черговий раз перенесла слухання справи через відсутність представника Тульчинської міської ради без посилань на норми закону, хоча він заперечив про перенесення.

Вважає, що головуюча по справі суддя Штифурко Л.А. не дотримується розумних термінів розгляду справи, встановлених законом, порушує процесуальний порядок ведення справи, у звязку з чим просить відвести її від розгляду справи № 148/1857/24.

Вивчивши доводи заяви про відвід та матеріали цивільної справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК Українипитання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Отже, оскільки заява про відвід судді надійшла від позивачапоза межами судового засідання, вона розглядається у порядку письмового провадження.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді цивільної справи.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Щодо посилань позивача про відвід судді, викладених у заяві, то із матеріалів справи вбачається, що 06.02.2025 відбулося судове засідання по даній справі, на якому позивач та представник відповідача були присутні. Після з`ясування думки сторін було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті 03.03.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

03.03.2025 судове засідання у справі було відкладено за заявою представника відповідача (а.с. 162-163) на 24.03.2025.

21.03.2025 до суду надійшла заява представника відповідача в порядку п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

24.03.2025 в судове засідання з`явився позивач, який повідомив, що бажає ознайомитись із заявою представника відповідача від 21.03.2025, копія якої відповідачем йому не надсилалась. В звязку з цим, для надання можливості позивачеві ознайомитись із вказаною заявою, а також з огляду на те, що представник відповідача в судове засідання не зявився судове засідання було відкладено на 09.04.2025.

03.04.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про слухання справи без його участі.

09.04.2025 в судове засідання представник відповідача не з`явився. Позивачу в судовому засіданні було повідомлено про надходження заяви представника відповідача від 03.04.2025, який вважав можливим здійснювати судовий розгляд за відсутності представника відповідача.

Разом з тим, суд визнав обовязковою явку в судове засідання представника відповідача Тульчинської міської ради для дачі особистих пояснень щодо предмету спору та обставин справи, про що постановив ухвалу без оформлення окремого документа, оголосивши мотиви такого рішення, про що зазначено у протоколі судового засідання. Саме у звязку з цим суд, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 223 ЦПК України, відклав судове засідання для того, щоб повідомити та викликати в судове засідання представника відповідача, явку якого визнано судом обовязковою, про що повідомив позивача.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 259 ЦПК України після закінчення судового засідання суд оформив окремим документом постановлену в судовому засіданні ухвалу про визнання обовязковою явки в судове засідання представника відповідача Тульчинської міської ради.

Отже, судові засідання відкладалися з об`єктивних причин, а зазначені позивачем в заяві про відвід судді підстави фактично свідчать про незгоду позивача ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене вважаю заявлений позивачем відвід необґрунтованим, так як його заява не містить посилань на обставини, визначені ст. 36 ЦПК України, що є підставами для відводу, в тому числі і на обставини, які б свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

Дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вважаю необхідним, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, заяву про відвід судді передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 240, 258-260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Штифурко Л.А. щодо розгляду цивільної справи № 148/1857/24 передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко