Провадження № 2/734/43/25 Справа № 734/1760/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,

із участю представника позивача адвоката Змієвської Т.П., представника відповідача адвоката Лущик О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про стягнення заборгованості у Козелецький районний суд Чернігівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» м. Києва до ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» і ОСОБА_1 укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 01331 від 02 січня 2020 року, що акцептована відповідачем 02 січня 2020 року шляхом підписання електронним підписом Трейтяченко М.Г. Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремим частинами (траншами) з максимальним лімітом у сумі 20000.00 гривень у межах строку дії договору 36 календарних місяців із дня підписання договору остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора використаного для підписання заяви здійснюється: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого права товариства не мають. Вказаний ключ через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в її особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований введений ключ і, у випадку їх спів падіння, заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст.ст. 641 і 644 ЦК України. Пропозиція (Оферта) на отримання першого траншу згідно Заявки-анкети № 01331 від 02 січня 2020 року в рамках договору про надання позики № від 02 січня 2020 року підписано позичальником 02 січня 2020 року, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою повідомлення на телефонний номер, зазначений позивальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коді підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, ТОВ «Інфінанс» перераховані грошові кошти в розмірі 3000.00 гривень. Підписанням договору позики відповідач підтвердила, що повністю ознайомилась з усіма його умовами, в тому числі з правилами та їй надана інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 02 січня 2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» і ОСОБА_1 . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики № від 02 січня 2020 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 станом на 08 квітня 2024 року відповідно до розрахунку становить 60592.50 гривень, із яких: 3000.00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 57592.50 гривень заборгованість за відсотками на дату відступлення вимоги. Враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути заборгованість у сумі 36090.00 гривень (із яких: 3000.00 гривень заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 33090.00 гривень заборгованість за відсотками на дату відступлення вимоги від ТОВ «Інфінанс»). Позивачем ТОВ «Коллект Центр» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року в сумі 36090.00 гривень.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 травня 2024 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду (в порядку спрощеного позовного провадження). За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2024 року прийнята вказана позовна заява до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13 вересня 2024 року представник відповідача адвокат Лущик О.М. подала відзив на позовну заяву. За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2025 року закрите підготовче провадження у цивільній справі і призначена справа до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Змієвська Т.П. позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи. Представник відповідача адвокат Лущик О.М. позовні вимоги не визнала.

У судовому засіданні встановлено, що 02 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» і відповідачем ОСОБА_1 укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № . За умовами цього договору, зокрема: кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців із дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем; позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем); загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000.00 гривень; до умов договору застосовується фіксована процентна ставка; максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні становить 1470.00 гривень; максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638.75%. Вказаний договір укладений шляхом підписання електронним підписом. Розмір кредиту (траншу) склав 3000.00 гривень, зі строком користування кредитом (траншем) 28 календарних днів. Відсоткова ставка складала 1.75% за один день користування кредитом. Акцепт оферти від 02 січня 2020 року на отримання першого траншу кредиту згідно з Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року та Заявки-анкети № 01331 від 02 січня 2020 року проведенні електронним підписом 8f6v3w. Згідно з квитанцією за сплату № 45818669 від 02 січня 2020 року через сервіс онлайн платежів iPay.ua зараховані грошові кошти в сумі 3000.00 гривень на карту НОМЕР_1 (номер транзакції 45818669). Згідно з розрахунком, наданим ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним договором становить: 3000.00 гривень основна сума кредиту; 29400.00 гривень відсотки на дату відступлення права вимоги; 28192.50 гривень відсотки за період із 14 липня 2021 року до 01 січня 2023 року (загальна сума заборгованості 60592.50 гривні, із них: 3000.00 гривень заборгованість за кредитом; 57592.50 гривень заборгованість за відсотками). 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 02 січня 2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» і ОСОБА_1 . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики № від 02 січня 2020 року.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правові норми ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Правовими нормами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно зі ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правовими нормами ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Приписами ч. 1 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до частин сьомої-дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (чинність до 01 серпня 2022 року, - у період спірних правовідносин), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 182/5175/16-ц, на клієнта банку - власника картки покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення інформації за рахунком.

Вислухавши позиції представника позивача адвоката Змієвської Т.П., представника відповідача адвоката Лущик О.М., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», на її ім`я емітовано, зокрема, карту № НОМЕР_3 , на яку 02 січня 2020 року здійснені три перекази коштів на суму 3000.00 UAH. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за вказаною платіжною карткою за період із 02 січня 2020 року до 12 січня 2020 року, та який знаходиться в анкетних даних, - НОМЕР_4 (згідно з листом №20.1.0.0/7-250128/71609-БТ від 05 лютого 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по вказаному рахунку за період із 02 січня 2020 року до 12 січня 2020 року).

За заявою потерпілої ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 внесені 19 березня 2020 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (короткий виклад обставин « ОСОБА_1 просить прийняти міри до невідомої особи, яка шахрайським шляхом оформила кредити на ім`я заявниці, через Інтернет мережі, чим самим заволоділа даними коштами»). За постановою, що винесена 30 червня 2021 року дізнавачем СД ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Клюкою Т.М., вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрите, - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У змісті цієї постанови, зазначено про те, що потерпіла ОСОБА_1 надала такі, зокрема, показання: 31 грудня 2019 року знаходилася на сайті знайомств, де невідомий чоловік запропонував підробіток. Продовживши спілкування у мережі «Вайбер», менеджер із переводів розповів, що суть підробітку полягає в отриманні проценту від тих коштів, які будуть надходити на карту банку, та які необхідно буде перераховувати. На що, надала номер карти ПриватБанк № НОМЕР_3 . Менеджер зазначив номер карти, на які необхідно було перераховувати кошти - № 143083 на ім`я ОСОБА_2 . Перерахування здійснювала через Приват24. Коли на телефон надходили повідомлення з відповідними кодами, то пересилала їх менеджеру. З 01 січня 2020 року до 02 січня 2020 року при надходженні на карту коштів, здійснювала відповідні перекази на вказаний рахунок, залишаючи процент собі, всього здійснила близько десяти переказів. Показання потерпілої ОСОБА_1 підтверджуються випискою за рахунком по належній їй банківській карті ПриватБанк. Згідно рахунку встановлено, що в період із 01 січня 2020 року до 02 січня 2020 року після надходження коштів на рахунок, остання протягом нетривалого проміжку часу, в той же день, здійснювала перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3 . Органами досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа у період із 01 січня 2020 року до 02 січня 2020 року шляхом обману ОСОБА_1 , під приводом отримання підробітку, отримавши персональні дані потерпілої, оформила онлайн-кредити на ім`я останньої. Безпосередньо особисто ОСОБА_1 із фінансовими установами договори про надання кредитів не укладала, з умовами договорів не ознайомлювалась та про факт оформлення кредитів на її ім`я їй не було відомо. ОСОБА_1 внаслідок шахрайських дій невстановленої особи кошти, які надходили, остання перераховувала на ім`я ОСОБА_3 . Як наслідок, наявність у невстановленої особи умислу на заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Наявність указаного кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення кримінального правопорушення щодо позичальника до винесення вироку суду, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення від обов`язку належного виконання договірного зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними.

У разі встановлення обставин кримінального правопорушення та винної особи відповідач ОСОБА_1 має право звернутися до такої особи з цивільним позовом про відшкодування завданих збитків.

02 січня 2020 року через сервіс онлайн платежів iPay.ua зараховані відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000.00 гривень на карту НОМЕР_3 (номер транзакції НОМЕР_5 ) на підставі договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року. 02 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 проведений переказ на карту ПриватБанк через додаток Приват24 у сумі 2700.00 гривень, одержувачем є ОСОБА_3 .

Відповідачем ОСОБА_1 , яка є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», і якій емітована карта № НОМЕР_3 , не дотриманий обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, як і обов`язок повідомлення банку про розголошення інформації за рахунком тощо. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Відповідач ОСОБА_1 своїми діями сприяла незаконному використанню персональної інформації, що надала змогу ініціювати платіжні операції від її імені особою, яка не мала на це законного права.

Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» і відповідачем ОСОБА_1 , не визнаний у встановленому порядку недійсним чи нікчемним, а тому у силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639 і 642 ЦК України цей правочин є правомірним, чинним та обов`язковим для виконання. Відповідачем ОСОБА_1 не дотримані умови вказаного договору. Крім того, відповідачем ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази на підтвердження порушення банківською установою правил проведення розрахункових операцій у процесі переказу 02 січня 2020 року грошових коштів у сумі 3000.00 гривень на її рахунок та 2700.00 гривень із її рахунку.

За викладених обставин суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 32400.00 гривень (із них: заборгованість за тілом кредиту 3000.00 гривень; заборгованість за відсотками на дату (10 січня 2023 року) відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 29400.00 гривень) заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» в суді першої інстанції надається адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року.

Згідно з п. 4.1 договору визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Для підтвердження факту надання професійної правової допомоги надана заявка на надання юридичної допомоги № 434 від 01березня 2024 року та Акт № 2 про надання юридичної допомоги від 08 березня 2024 року, за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 13000 гривень, із яких - надання усної консультації з вивчення документів 2 год/4000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год/9000 гривень. Загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 13000.00 гривень підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в Акті № 2 про надання юридичної допомоги від 08 березня 2024 року, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судових витрат у розмірі 7000.00 гривень за надану професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» обсягом послуг, що відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Позовні вимоги позивача ТОВ «Коллект Центр» до відповідача ОСОБА_1 задоволено частково - на 89.77% (32400.00 гривень : 36090.00 гривень х 100%), а тому понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2718.24 гривень підлягають на підставі ст. 141 ЦПК України частковому відшкодуванню, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - у сумі 1398.45 гривень (виходячи із розрахунку: 3028.00 гривень х 89.77%).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 1054 і 1055 ЦК України, ст.ст. 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки - платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, оф. 306) грошові кошти в розмірі 32400 (тридцять дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок (із них: заборгованість за тілом кредиту 3000 (три тисячі гривень) гривень 00 копійок; заборгованість за відсотками 29400 (двадцять дев`ять чотириста) гривень 00 копійок) заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки - платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, офіс 306) грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок за професійну правничу допомогу і в сумі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 24 копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя