РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року

м. Рівне

Справа № 568/2101/24

Провадження № 22-ц/4815/401/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Радивилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту батьківства.

По суті заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що з квітня 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 і ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_4 . Оскільки з батьком дитини заявник не перебувала у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини до актового запису про її народження внесено на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Із початком воєнного стану в Україні ОСОБА_3 був мобілізований до ЗСУ. З 28 жовтня 2024 року ОСОБА_3 вважається безвісти зниклим за особливих обставин. Встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини, необхідно заявнику для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законодавством України.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Радивилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту батьківства.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що чинним законодавством процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому у даному випадку за аналогією слід застосовувати норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини сьомої статті 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, перелік яких визначений у частині другій статті 293 ЦПК України, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (частина третя статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу - за вказівкою матері дитини і заява, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подана, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду за позовом матері, опікуна, піклувальника дитини, особи, яка утримує та виховує дитину, а також самої дитини, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (стаття 128 СК України).

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду (частина перша статті 130 СК України).

Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України, є смерть фізичної особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, ОСОБА_3 не оголошувався померлим, а інформація про зникнення безвісти не спричиняє правових наслідків у вигляді втрати ним цивільної правоздатності. Враховуючи це, колегія суддів дійшла висновку, що на даний момент заявник може порушити питання про встановлення батьківства лише в межах позовного провадження, обов`язковою умовою якого є наявність спору.

Зважаючи на викладене колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про можливість застосування аналогії закону, оскільки питання щодо встановлення факту батьківства є врегульованим і основною умовою є факт смерті особи, яка визнається батьком.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.