ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/2712/17 Номер провадження 22-ц/814/929/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Паришкура В.М.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференціїцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2023 року,

постановлену суддею Савченко Л.І., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток від пошкодження здоров`я у розмірі 71 484,06 грн, компенсацію моральної шкоди у зв`язку з пошкодження здоров`я у розмірі 100 000 грн, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 700 грн (т.1 а.с. 1-3).

Позовна заява мотивована тим, що 09.03.2014 близько 16.20 год на ОСОБА_1 був скоєний наїзд мотоциклом «Кавасакі ZZR 400», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 10.03.2014 слідчим Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_3 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження №0001189 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Отриманий в рамках кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи №291-А/14 від 06.05.2014 свідчить про те, що після ДТП, яка мала місце 09.03.2014, у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких. За період проходження стаціонарного лікування з 09.03.2014 до 26.07.2016 на придбання медикаментів, матеріалів, медичного обладнання та інше була витрачена грошова сума 48 252,06 грн. Після виписки із стаціонару ОСОБА_1 необхідне було проходження санаторно-курортного лікування в медичних закладах психо-неврологічного профілю, витрати на придбання путівки складають 23 232 грн. Загальна сума матеріального збитку від ушкодження здоров`я у результаті ДТП становить 71 484,06 грн. Вважає, що у результаті ушкодження здоров`я також завдана моральна шкода, розмір компенсації якої визначає в сумі 100 000 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.02.2017 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків. Призначено справу до судового розгляду на 23.05.2017 на 14.10 год (т.1 а.с. 155).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0001189 від 10.03.2014, яке порушене за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (т.1 а.с. 181).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.12.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 - скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с. 210-212).

23.07.2019 до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 про уточнення позову , в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток від пошкодження здоров`я в сумі 214 452,18 грн (71484,06*3=214452,18 грн); стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди від пошкодження здоров`я в сумі 300 000 грн (100000*3=300000); стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на юридичну допомогу в сумі 10 000 грн (5300+4700=10000) (т.2 а.с. 11-13).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2019 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0001189 від 10.03.2014, яке порушене за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (т.2 а.с. 51-52).

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2019 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.2 а.с. 69-70).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Московському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави.

З 06.04.2023 дана цивільна справа перебувала у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави (т.2 а.с. 133-134).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від ДТП залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у судові засідання, призначені на 26.06.2023 о 09.00 год, 25.09.2023 о 10.00 год, 13.11.2023 о 13.00 год, позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану у позовній заяві, однак судові повістки повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи, що позивач у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за адресою, яку вказав у позовній заяві, поважність причини неявки у судові засідання не підтвердив, суд першої інстанції дійшов до висновку про залишення заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про зміну територіальної підсудності судового провадження Октябрському районному суду м. Полтави та призначення судового розгляду ОСОБА_1 стало відомо лише 15.11.2024, коли в електронному форматі через додаток «Дія» з`явилася інформація про два судових рішення: ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 про прийняття до свого провадження; ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2023 про залишення позову без розгляду. ОСОБА_1 не було відомо про призначення судових засідань у 2023, а посилання суду про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справі, не відповідає дійсності. Так, позивач не виключає, що на його адресу судом направлялися повістки про виклик до суду рекомендованим листом, але в умовах воєнного стану поштова кореспонденція не доходила безпосередньо до нього і про виклик до суду нічого не було відомо. Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Паришкура В.М., коли почалася масштабна агресія, виїхав за межі України і спілкування з ним з приводу продовження участі у судовій справі була припинена з об`єктивних причин. Рішення про залишення позову без розгляду прийнято передчасно, а також тому, що суд першої інстанції не отримав відповіді на ухвалу від 07.04.2023 з ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №0001189 від 10.03.2014, яке порушене за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відносно водія ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 09.04.2025 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 10.03.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі засобами поштового зв`язку (т.2 а.с. 190-191). Згідно рекомендованих повідомлень судові повістки на ім`я позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 повернулися до апеляційного суду без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. У суді апеляційної інстанції інтереси позивача представляє його адвокат Паришкура В.М. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 17.02.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 09.04.2025 о 10-40 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що у судові засідання, призначені на 26.06.2023 о 09.00 год, 25.09.2023 о 10.00 год, 13.11.2023 о 13.00 год, позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану ним у позовній заяві (т.2 а.с. 138, 153, 162), однак судові повістки повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.2 а.с. 154-155, 164-165) .

Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки єдень проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Крім того, судом було вжито заходів щодо повідомлення представника позивача ОСОБА_5 іншими можливими способами, а саме використанням засобів мобільного зв`язку, у відповідності до ч. 13 ст. 128 ЦПК України, шляхом здійснення телефонного дзвінка на номер, який вказано останнім (т.2 а.с. 140, 161).

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Від позивача ОСОБА_1 до суду не надходило будь-яких повідомлень про зміну місця проживання, а тому судові повістки про виклик до суду направлено за адресою, яку останній вказав у позовній заяві.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі №9901/278/21.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

У постановах Верховного Суду: від 11.01.2023 у справі №500/3032/18 (провадження №61-19742св21), від 12.01.2023 у справі №205/3009/16 (провадження №61-6033св22), від 14.02.2023 у справі №947/15909/21 (провадження №61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

29.06.2023 набув чинності Закон України №3200-IX (Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами) згідно якого пункт 3 частини першої статті 257 викладено в такій редакції: «3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи».

У постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №756/6049/19 вказано, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №201/13532/15-ц зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постановах від 13.03.2024 у справі №672/715/23, від 18.01.2024 у справі №759/18390/21, від 10.04.2024 у справі №756/15112/21.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП - прийнято до провадження. Призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 26.06.2023 на 09 год 00 хв, з повідомлення учасників справи. Повторно витребувано у ХРУП №2 ГУНП в Харківській області інформацію щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №001189 від 10.03.2014 та прийнятого процесуального рішення (т.2 а.с. 135).

Судом першої інстанції було вжито заходів щодо повідомлення представника ОСОБА_1 адвоката Паришкури В.М. про призначення судового засідання на 26.06.2023 на 09.00 год, іншими можливими способами, а саме використанням засобів мобільного зв`язку, у відповідності до ч. 13 ст. 128 ЦПК України, шляхом здійснення телефонного дзвінка на номер, який вказано останнім (т.2 а.с. 140).

26.06.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави електронною поштою надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Паришкури В.М. про відкладення слухання справи, оскільки своєчасно не отримували судові повістки (т.2 а.с. 150).

Згідно протоколу судового засідання від 26.06.2023 у судове засідання учасники процесу не з`явилися (т.2 а.с. 151).

Згідно рекомендованого повідомлення судова повістка на 26.06.2023 на 09.00 год на ім`я позивача ОСОБА_1 повернулася до суду першої інстанції без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання (т.2 а.с. 154-155).

Згідно протоколу судового засідання від 25.06.2023 у судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 адвокат Корчан М.С., інші учасники процесу не з`явилися (т.2 а.с. 159-161).

Судом першої інстанції здійснено повідомлення представника ОСОБА_1 адвоката Паришкури В.М. про призначення судового засідання на 13.11.2023 на 13.00 год, а саме використанням засобів мобільного зв`язку, у відповідності до ч. 13 ст. 128 ЦПК України, шляхом здійснення телефонного дзвінка на номер, який вказано останнім (т.2 а.с. 161).

Згідно рекомендованого повідомлення судова повістка на 25.09.2023 на 10.00 год на ім`я позивача ОСОБА_1 повернулася до суду першої інстанції без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання (т.2 а.с. 164-165).

10.11.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи (т.2 а.с. 166).

Згідно протоколу судового засідання від 13.11.2023 у судове засідання учасники процесу не з`явилися (т.2 а.с. 169).

Згідно рекомендованого повідомлення судова повістка на 13.11.2023 на 13.00 год на ім`я позивача ОСОБА_1 повернулася до суду першої інстанції без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання (т.2 а.с. 172-173).

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції, правильно застосувавши норми цивільно-процесуального законодавства, зробив обґрунтований висновок, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися у судове засідання та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення про залишення позову без розгляду прийнято судом передчасно, оскільки судом не отримано відповіді на ухвалу від 07.04.2023 з ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №0001189 від 10.03.2014, яке порушене за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відносно водія ОСОБА_2 , то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки 19.05.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла копія постанови про закриття кримінального провадження від 25.06.2021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001189 від 10.03.2014, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т.1 а.с. 143-149).

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції правильно застосувавши норми цивільно-процесуального законодавства, зробив обґрунтований висновок, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothersv. Ukraine, №4909/04, § 58).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов