Справа № 490/6984/24
н/п 2-п/490/61/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про скасування заочного рішення

10 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Гришаєвої Я.М., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 року по справі №490/6984/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява адвоката Гришаєвої Я.М., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 року по справі №490/6984/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до виписки до Акту огляду МСЕК № 059529, встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства (групу інвалідності встановлено безстроково) абсолютно не погоджується із сумою заборгованості, вважає заочне рішення таким, що порушує його законні права та інтереси.

Наголошує, що у зв`язку із неможливістю бути присутнім на судовому засіданні, адже він не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, судові повістки під розпис не отримував, як наслідок не зміг скористатися своїм правом та надати до суду належні та достатні докази, на спростування заявленої вимоги.

Про винесене судом рішення ОСОБА_1 дізнався тільки 15 березня 2025 року, коли відбулося заблокування його банківської картки на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з цим, вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду для реалізації права відповідача на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Щодо обставин справи, представниця відповідача наголошує, що з наявних у суді матеріалів не вбачається права переходу прав та обов`язків від «Фінансової компанії «Фінтраст Україна» до ТОВ «Авентус Україна» (тим паче за договором факторингу), і суд, у порушення вимог діючого законодавства не став у цьому детально розбиратися.

Якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги.Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №206/4841/20 від 08.11.2023.

Щодо самих заявлених вимог, то представниця відповідача зазначає, що розрахунок заборгованості наявний у справі не може покласти в основу рішення у справі, оскільки з нього не можливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Відповідний правовий висновок міститься в Постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 01.02.2023 №199/7014/20 (61-17825св21).

При цьому, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними іне потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16. Також, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №708/195/19.

Вказані моменти, чималий ряд законодавчих норм, на думку представниці відповідача, не були враховані судом при винесенні рішення у справі про стягнення з інваліда ІІ групи ОСОБА_1 значної грошової суми, як найменш захищеного суб`єкта у вказаних відносинах, чим були порушені його права на ефективний та справедливий судовий захист.

Просить скасувати заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2024 року у справі № 490/6984/24, та призначити справу до розгляду за первісним позовом у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 03.04.2025 року поновлено відповідачу строк подання заяви про перегляд заочного рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 06.11.2024 року у справі №490/6984/24 та прийнято до розгляду заяву адвоката Гришаєвої Я.М., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 року по справі №490/6984/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено судове засідання для розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

За ч. 1 ст. 287 ЦПК заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву відповідача та дослідивши матеріали справи, встановив таке.

09.08.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 80898,48 грн.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 12.08.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, а також витребувано у АТ КБ "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 22.09.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ "Приватбанк", у сумі 20100 грн. від ТОВ "Авентус Україна" (). Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Центрального районного суду міста Миколаєва. Відповідач не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.

06 листопада 2024 року Центральним районним судом міста Миколаєва у справі №490/6984/24 ухвалено заочне рішення яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №7095200 від 22.09.2023 року у розмірі 80898 (вісімдесят тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн. 48 коп., з яких: сума кредиту 20100,00 грн., сума процентів за користування кредитом 36799,08 грн, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 23999,40 грн. Також вказаним заочним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., а також судові витрати у вигляді отримання професійної правничої (правової) допомоги в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

08.11.2025 року судом направлено відповідачу копію заочного рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 06.11.2024 року у справі №490/6984/24.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до статті 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (частина перша статті 284 ЦПК України).

Частинами третьою та четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21), забезпечуючи єдність судової практики, скасувала постанову апеляційного суду зробивши такі правові висновки.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

ЄСПЛ зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

У ЦПК України законодавець встановив повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати рішення суду першої інстанції з підстави неналежного повідомлення в суді першої інстанції особи, яка подала апеляційну скаргу. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2024 року на адресу відповідача судом направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі від 12 серпня 2024 року, а також розміщувалося оголошення про розгляд данорї справи но офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення поштового відправлення відповідачу.

Ураховуючи вищенаведені правові висновки Верховного Суду, розгляд справи у суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Суд вважає, що посилання відповідача на ті обставини, які викладені в заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а неподання відзиву зумовлено неотриманням ухвали про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження від 12.08.2024 року.

Враховуючи наведене вище, заява відповідача підлягає задоволенню, а заочне рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 06.11.2024 року у справі №490/6984/24 - скасуванню.

Щодо клопотання відповідачки про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно ч.ч. 3-4 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.

З огляду на предмет позову, суд вбачає, що дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі викладеного, враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд приходить до висновку про те, що справа підлягає розгляду згідно ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст. 274, 277, 279, 284, 285, 286, 288 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Гришаєвої Я.М., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 року по справі №490/6984/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 06.11.2024 року по справі №490/6984/24.

Відкликати раніше виданий виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №7095200 від 22.09.2023 року у розмірі 80898 (вісімдесят тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн. 48 коп., з яких: сума кредиту 20100,00 грн., сума процентів за користування кредитом 36799,08 грн, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 23999,40 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., а також судові витрати у вигляді отримання професійної правничої (правової) допомоги в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 07.05.2025 року на 15:00 годин в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, каб. № 11).

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачці п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Саламатін