ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2651/22

Провадження № 22-ц/820/307/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання недійсним наказу, скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування земельних ділянок за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 27 листопада 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року позивачка, звертаючись з цим позовом до відповідачів, вказувала, що з 20 жовтня 1968 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 , останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району від 4.02.2002 року № 6 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю» вирішено передати в приватну власності земельну частку (пай) ОСОБА_1 площею 4,14 га, номер земельної частки (паю) 14, а також відвести в натурі (на місцевості) земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) і виготовити та видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в заміну раніше виданих сертифікатів.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 03.04.2002 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 на дві земельних ділянки, розміщених на території Стуфчинецької сільської ради - площею 2,76 га та 1,38 га (разом - 4,14 га, згідно матеріалів паювання земель КСП ділянка №14).

Позивачка як спадкоємиця за законом єдина прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Згідно відповіді приватного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори Красовської Н., після смерті її чоловіка була заведена спадкова справа № 629-2006. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Копистинська сільська рада, немає можливості видати за відсутності витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю Р1 № 761703 від 03.04.2002 року.

Рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області № РВ-014 від 8.08.2014 року їй відмовлено у внесенні відомостей щодо земельної ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю Р1 № 761703 від 03.04.2002 року до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, - перетину з ділянкою :05:005:0185, площа співпадає на 0,9493%; з ділянкою :05:005:0275, площа співпадає на 0,8053%; з ділянкою :05:005:0276, площа співпадає на 0,3246%; з ділянкою :05:005:0430, площа співпадає на 72,3673%; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора.

Власники земельних ділянок :05:005:0185, :05:005:0275, :05:005:0276, що накладалися на земельну ділянку ОСОБА_1 , врегулювали спори з позивачкою в позасудовому порядку.

Земельна ділянка площею 1,00 га з кадастровим номером :05:005:0430 наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 06.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ передана у приватну власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Земельна ділянка :05:005:0430 повністю накладається на ділянку ОСОБА_1 , а тому її покупці кілька разів здійснили поділи та об`єднання цієї земельної ділянки.

Так, 01.07.2014 року право власності на земельну ділянку :05:005:0430 зареєстровано за ОСОБА_5 ; 12.01.2018 року він здійснив поділ земельної ділянки, в результаті чого сформовано дві ділянки - :05:005:1250 площею 0,90 га та :05:005:1251 площею 0,10 га.

Земельну ділянку :05:005:1250 площею 0,90 га 16.05.2018 року ОСОБА_5 відчужив ОСОБА_3 , остання 07.12.2018 року здійснила її поділ, в результаті чого сформовано 10 ділянок площею по 0,08 га кожна - :05:005:1330, :05:005:1331, :05:005:1332, :05:005:1333, :05:005:1334, :05:005:1335, :05:005:1336, :05:005:1339, :05:005:1340, :05:005:1341, а також земельну ділянку :05:005:1337 площею 0,06 га, та ділянку :05:005:1338 площею 0,04 га. Право власності на ці земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_3

22.12.2018 року право власності на земельну ділянку :05:005:1332 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2018 року.

Земельну ділянку :05:005:1251 площею 0,10 га ОСОБА_5 24.01.2018 року відчужив ОСОБА_6 , а той 10.01.2019 року відчужив її ОСОБА_3 .

16.01.2019 року ОСОБА_3 здійснила поділ вказаної земельної ділянки, в результаті чого сформувалися ділянки :05:005:1361 площею 0,08 га та :05:005:1362 площею 0,02 га.

28.01.2019 року ОСОБА_3 об`єднала земельну ділянку :05:005:1362 площею 0,02 га із ділянкою :05:005:1337 (площею 0,06 га), в результаті чого сформувалася земельна ділянка :05:005:1363 площею 0,08 га. 29.01.2019 зареєстровано право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку.

10 вересня 2015 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа № 629-2006) після спадкодавця ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,7608 га, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала її померлому чоловіку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 761703 від 03.04.2002 року. Право власності позивачки на вказану земельну ділянку зареєстровано 10 вересня 2015 року, номер запису про право власності 11119029.

Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 1,38 га, що належала її покійному чоловіку відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703, вона не може отримати у зв`язку з неможливістю реєстрації в ДЗК цієї ділянки через накладення ділянок відповідачів. Тобто, вона позбавлена можливості оформити своє право на спадщину, а успадкованою нею земельною ділянкою користуються відповідачі.

Хмельницьким слідчим відділом Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 15.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 190 КК України щодо посадових осіб Держземагентства в Хмельницькій області, фізичних осіб за підозрою у скоєнні злочинів, зокрема, щодо підроблення службової документації та надання дозволів на виготовлення технічної документації для отримання кадастрових номерів стороннім особам без її відома на земельній ділянці, що належала покійному ОСОБА_1 ; щодо підробки підпису від імені ОСОБА_1 в документах технічної документації, складеної в 2013 році та яка в подальшому була використана ОСОБА_7 для реєстрації права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :05:005:0275 та :05:005:0276; щодо шахрайського придбання прав на земельну ділянку площею 1,38 га, що належала ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 15.04.2021 року №2372/2373/20-26-1059-1078/21-26 проведеної в межах кримінального провадження №0000077 від 15.02.2019 року на підставі постанови слідчого СВ Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Довгалюка М.Ю. межі земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:1332, :05:005:1340, :05:005:1334, :05:005:1333, :05:005:1363, :05:005:1361, :05:005:1335, :05:005:1339, :05:005:1341, :05:005:1336, :05:005:1331, :05:005:1330, :05:005:1338 накладаються (нашаровуються) з межами земельної ділянки, на яку видано державний акт на ім`я ОСОБА_8 , серія Р1 №761703 зареєстрована за №119 03.04.2002 року з відповідними площами накладень.

За наведеного, згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки отримана позивачкою в порядку спадкування земельна ділянка вибула з її володіння не з її волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядження землями державної власності, то відновлення її прав на ділянку слід здійснювати шляхом витребування спірних ділянок від недобросовісних набувачів, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи, що відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були передані у власність земельні ділянки, по яких в подальшому неодноразово здійснювався їх поділ та продаж, і на підставі технічної документації із землеустрою були зареєстровані нові чисельні земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами з меншою площею, то без скасування рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на спірні земельні ділянки, неможливо буде виконати рішення про витребування у них на її користь цих ділянок. Тобто, нескасування рішення про реєстрацію права власності щодо спірних ділянок не призведе до реального виконання рішення суду та поновлення її прав.

З цих підстав позивачка просила:

- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру від 06.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер :05:005:0430 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44557968 від 12.12.2018 року, запис № 29396123 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1330 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44552223 від 12.12.2018 року, запис № 29390854 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1331 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44798987 від 22.12.2018 року, запис №29623001 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1332 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_4 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44551375 від 12.12.2018 року, запис №29390032 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1333 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44551957 від 12.12.2018 року, запис № 29390543 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1334 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44551351 від 12.12.2018 року, запис № 29390021 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1335 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44551793 від 12.12.2018 року, запис № 29390413 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 682588400:05:005:1336 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44554885 від 12.12.2018 року, запис № 29393322 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1338 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44564586 від 12.12.2018 року, запис № 29402305 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером №:05:005:1339 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44552664 від 12.12.2018 року, запис № 29391243 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером №:05:005:1340 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44552839 від 12.12.2018 року, запис № 29391374 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1341 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 45149711 від 22.01.2019 року, запис № 29944912 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1361 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь;

- скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 45323591 від 01.02.2019 року, запис № 30105168 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1363 та витребувати цю земельну ділянку у ОСОБА_3 на її користь.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа управління з питань реєстрації Хмельницькоїміської ради про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру від 06.06.2014 року №22-1136/14-14-СГ; скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень; витребування земельних ділянок відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, та задовольнити позов. На її думку, суд першої інстанції неповно встановив усі обставини справи та дійшов помилкового висновку, що вона не набула право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті чоловіка. Не враховано, що її чоловік ОСОБА_1 на час смерті володів на праві приватної власності земельними ділянками згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 03.04.2002 року та це право власності перейшло до неї в порядку спадкування. ОСОБА_1 правомірно одержав право власності на земельні ділянки площею 4,14 га в порядку реалізації права на земельну частку (пай). На земельну ділянку площею 2,76 га (після виготовлення технічної документації 2,7608 га) вона оформила свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.09.2015 року. Земельну ділянку площею 1,38 га внаслідок протиправних дій органів державної влади та місцевого самоврядування ОСОБА_1 не змогла оформити, за рахунок вказаної земельної ділянки сформовано інші ділянки та передано їх у власність осіб, які не мали права на їх одержання.

Суд не дав належної оцінки висновкам землевпорядних експертиз, а також висновку земельно-технічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні, якою цілком підтверджено, що спірні земельні ділянки відповідачів повністю накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право приватної власності на землю від 03.04.2002 року.

Також не враховано, що згідно інформаційної довідки з викопіювання з Публічної кадастрової карти від 22.06.2020 року № 14/1 Хмельницької філії ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за наявним каталогом координат поворотних точок з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Стуфчинецької сільської ради на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,38 га на яку видано державний акт на ім`я ОСОБА_1 , встановлено накладення спірних земельних ділянок, що належать відповідачам.

Суд безпідставно не застосував принцип непорушності права власності, заборони протиправного позбавлення власника права власності. Спірні ділянки не могли бути виділені іншим особам без попереднього припинення права власності ОСОБА_1 на його ділянку.

Позивачка як спадкоємець ОСОБА_1 , що належно прийняла спадщину, набула право власності на вказану земельну ділянку і має право витребувати її в добросовісного набувача у всіх випадках.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області погоджується з висновком суду 1 інстанції, що спірний наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність є актом індивідуальної дії і вичерпує себе в момент його прийняття, тому суд обґрунтовано відмовив у позові в цій частині.

У відзиві ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну. Вказує, що спір за позовом ОСОБА_1 вирішено у 2014 року, їй відмовлено у позові щодо усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою. ОСОБА_1 не набула право власності на земельну ділянку, щодо захисту права власності на яку заявила вимоги. Апелянткою не доведено, що спірні земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, щодо якої видано державний акт серія Р1 №761703. Суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги висновок експерта від 15.04.2021 року, складений в кримінальному провадженні, оскільки його спростовано в межах розгляду справи в суді першої інстанції. На підставі відомостей державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703 неможливо встановити дійсні межі земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до вказаного висновку земельні ділянки з кадастровими номерами :05:005:1363, :05:005:1361 площею по 0,08 га не були об`єктами дослідження експерта, однак експерт без дослідження цих земельних ділянок безпідставно зробив висновок щодо накладення вказаних земельних ділянок на іншу. Позивачкою порушено строки позовної давності, що є окремою підставою у задоволенні позовних вимог. В позовній заяві в справі №686/117966/14-ц ОСОБА_1 обґрунтувала порушення свого права на спадкування внаслідок отримання відмови Управління Держземагенства у Хмельницькому районі у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру 08.08.2014 року, тобто, вона довідалася про можливе порушення свого права до 08.08.2014 року.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтки підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідачки ОСОБА_3 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну.

Інші учасники в суд не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, а також невідповідність висновків обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 з 20 жовтня 1968 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 .

Рішенням Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району XXIII скликання від 4.02.2002 року № 6 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю», було вирішено передати в приватну власності земельну частку (пай) ОСОБА_1 площею 4,14 га, номер земельної частки (паю) 14, а також відвести в натурі (на місцевості) земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) і виготовити та видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін раніше виданих сертифікатів.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 3.04.2002 року Стуфчинецькою сільською радою видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 на дві земельних ділянки, розміщені на території Стуфчинецької сільської ради - площею 2,76 га та 1,38 га (разом - 4,14 га).

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_1 помер. ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом єдина прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 , за її заявою приватним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Красовською Н. заведена спадкова справа № 629-2006 щодо майна ОСОБА_1 .

Водночас нотаріусом повідомлено ОСОБА_1 , що свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки спадкодавця згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 від 03.04.2002 року немає можливості видати за відсутності витягу з Державного земельного кадастру на ці ділянки.

З метою присвоєння кадастрового номера земельним ділянкам, зазначеним в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 на ім`я її чоловіка ОСОБА_1 , 08 серпня 2014 року ОСОБА_1 зверталася до Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Рішенням № РВ-014 від 8.08.2014 року державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме перетин з ділянкою :05:005:0185, площа співпадає на 0,9493%; з ділянкою :05:005:0275, площа співпадає на 0,8053%; з ділянкою :05:005:0276, площа співпадає на 0,3246%; з ділянкою :05:005:0430, площа співпадає на 72,3673%; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора.

10 вересня 2015 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа № 629-2006) після спадкодавця ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,7608 га, яка розташована на території Стуфчинецької сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала її померлому чоловіку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 1,38 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_1 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 761703 позивачка не може отримати у зв`язку з неможливістю реєстрації в ДЗК цієї ділянки через накладення ділянок відповідачів.

Так, земельна ділянка площею 1,00 га, кадастровий номер :05:005:0430 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради, наказом Головного управління Держгеокадастру від 06.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ передано у приватну власність ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_3 є власницею земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:005:1330; :05:005:1331; :05:005:1333; :05:005:1334; :05:005:1335; :05:005:1336; :05:005:1338; :05:005:1339; :05:005:1340; :05:005:1341; :05:005:1361; :05:005:1363.

Відповідачка ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:1332.

Відповідно до висновку експерта №1112/024 від 14 жовтня 2024 року надати відповідь по питанню накладення земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703, площею 1,38 га, із земельними ділянками :05:005:1340, :05:005:1334, :05:005:1333, :05:005:1363, :05:005:1361, :05:005:1335, :05:005:1339, :05:005:1341, :05:005:1336, :05:005:1331, :05:005:1330, :05:005:1338, :05:005:1332 немає можливості, оскільки наявна в матеріалах цивільної справи копія технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, виготовлена виробничо-комерційним малим підприємством «ЛІМБ» в 2002 році, враховуючи ухвалу від 09 квітня 2024 року та пункт 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, не приймається до уваги, а інших матеріалів та даних натурного огляду недостатньо для встановлення місця розташування земельної ділянки площею 1,38 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторона позивача не довела достатніми та допустимими доказами накладення спірних земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку площею 1,38 га, що належала ОСОБА_1 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703 від 03.04.2022 року. Спірний наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність є актом індивідуальної дії і вичерпав себе в момент його прийняття, тому ця вимога не є ефективним та належним способом захисту порушеного права. Позивачка не набула право власності на ділянку спадкодавця ОСОБА_1 згідно державного акту Р1 №761703 від 03.04.2022 року, тому вона не має права вимагати витребування спірних ділянок у відповідачів на її користь.

Проте з цими висновками не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216, ч.1 ст.1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 14.04.2021 року у справі № 754/11747/18, від 15.03.2023 року у справі № 759/8653/17.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивачка належно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 , це безумовно підтверджується й фактом видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2015 року (спадкова справа № 629-2006) на земельну ділянку площею 2,7608 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Проте суд не застосував норми ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, які підлягали застосуванню, і помилково вказав, що позивач не набула право власності (оскільки не зареєструвала це право власності) на іншу ділянку спадкодавця площею 1,38 га.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо доведеності факту накладення спірних земельних ділянок відповідачів на успадковану позивачкою ділянку, апеляційний суд враховує таке.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер :05:005:0430, передану наказом Головного управління Держгеокадастру від 6.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ у власність ОСОБА_2 , 01.07.2014 року зареєстровано за ОСОБА_5 .

12.01.2018 року ОСОБА_5 здійснив поділ цієї земельної ділянки, в результаті чого сформовано дві ділянки - :05:005:1250 площею 0,90 га та :05:005:1251 площею 0,10 га.

Земельну ділянку :05:005:1250 площею 0,90 га 16.05.2018 року ОСОБА_5 відчужив ОСОБА_3 , остання 07.12.2018 року здійснила її поділ, в результаті чого сформовано 10 ділянок площею по 0,08 га кожна - :05:005:1330, :05:005:1331, :05:005:1332, :05:005:1333, :05:005:1334, :05:005:1335, :05:005:1336, :05:005:1339, :05:005:1340, :05:005:1341, а також земельну ділянку :05:005:1337 площею 0,06 га, та ділянку :05:005:1338 площею 0,04 га. Право власності на ці земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_3

22.12.2018 року право власності на земельну ділянку :05:005:1332 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2018 року.

Земельну ділянку :05:005:1251 площею 0,10 га ОСОБА_5 24.01.2018 року відчужив ОСОБА_6 , а той 10.01.2019 року відчужив її ОСОБА_3 .

16.01.2019 року ОСОБА_3 здійснила поділ вказаної земельної ділянки, в результаті чого сформувалися ділянки :05:005:1361 площею 0,08 га та :05:005:1362 площею 0,02 га.

28.01.2019 року ОСОБА_3 об`єднала земельну ділянку :05:005:1362 площею 0,02 га із ділянкою :05:005:1337 (площею 0,06 га), в результаті чого сформувалася земельна ділянка :05:005:1363 площею 0,08 га. 29.01.2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку.

Отже, усі 13 спірних земельних ділянок (сумарною площею 1 га) сформовано в результаті поділу (об`єднання) ділянки з кадастровим номером :05:005:0430 площею 1 га (у зв`язку з перетином з якою позивачці відмовлено в реєстрації в ДЗК спадкової земельної ділянки площею 1,38 га).

Державний акт Р1 № 761703 від 03.04.2002 року на право власності на земельну ділянку площею 4,14 га (одна земельна ділянка 2,76 га, а друга - 1,38 га) виданий ОСОБА_8 на підставі рішення Стуфчинецької сільської ради № 6 від 04.02.2002 року.

Вказаним рішенням Стуфчинецької сільської ради від 04.02.2002 року № 6 затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), на підставі якої сформовано земельні ділянки та видано державні акти на земельні ділянки, в тому числі ОСОБА_1 .

На підтвердження факту накладення спірних земельних ділянок відповідачів на успадковану позивачкою ділянку остання посилалася на висновок земельно-технічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні.

Так, вказана судова земельно-технічна експертиза № 2372/2373/20-26/1078/21-26 від 15.04.2021 року (а.с. 120-149, том 1) проведена на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні № 0000077 атестованим судовим експертом Хмельницького відділення КНДІСЕ Ляшковою Т.С. (свідоцтво № 33-Д, видане рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертної комісії при Міністерстві юстиції України від 29.07.2020 року, дійсне до 29.07.2023 року), що попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

За змістом описової (в т.ч. сторінка 5 висновку), дослідницької та підсумкової частини висновку експертизи об`єктами дослідження були усі спірні земельні ділянки, що спростовує висновок суду першої інстанції що нібито ділянки :05:005:1361, :05:005:1363 не були об`єктами дослідження експерта.

Як вбачається зі змісту висновку експертизи, на дослідження експерту надано оригінал технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Стуфчинецької сільської ради; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення ОСГ, а також поземельні книги на усі 13 спірних земельних ділянок, з каталогами координат поворотних точок меж кожної земельної ділянки, що забезпечувало експерту можливість співставлення меж земельних ділянок і перевірити наявність накладення.

Вказаним висновком експертизи цілком підтверджено, що спірні земельні ділянки відповідачів повністю накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Суд першої інстанції всупереч ст. 89 ЦПК України не дав належної оцінки вказаному висновку як письмовому доказу в справі і з надуманих підстав, продублювавши безпідставні доводи сторони відповідача, відхилив належний та допустимий доказ, достовірність якого не спростовано у встановленому порядку.

Так, згідно з сталою практикою Верховного Суду (постанови від 10.03.2020 року в справі №9901/740/18, від 08.09.2022 року в справі № 125/1501/20-ц, від 15.04.2021 року в справі № 759/15556/18, від 03.07.2024 року в справі № 465/2710/20) висновок експерта, складений в межах кримінального провадження, що містить інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, є допустимим письмовим доказом у цивільній справі, навіть незважаючи на те, що на момент розгляду цієї справи вирок у кримінальному провадженні не ухвалено. У випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, сторона не позбавлена можливості заявити клопотання про призначення експертизи у цивільній справі. Висновок експерта у кримінальному провадженні може бути спростовано шляхом призначення експертизи у межах цивільного судочинства.

Отже, відповідачка ОСОБА_3 , вказуючи про незгоду з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, мала б спростувати встановлені обставини щодо накладення спірних ділянок шляхом призначення судової земельно-технічної експертизи у цій цивільній справі.

Починаючи з червня 2022 року, ОСОБА_3 неодноразово (4 рази) подавала до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи з метою з`ясування, чи має місце накладення спірних земельних ділянок на земельну ділянку площею 1,38 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703 від 03.04.2002 року.

Усі ці клопотання задовольнялися судом - ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 12.07.2022 року, 15.11.2022 року, 26.01.2023 року, 05.12.2023 року.

Вказані ухвали суду (окрім ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2022 року, яка повернута Тернопільським відділенням КДНІСЕ у зв`язку з призупиненням виконання таких експертиз) повернуті без виконання у зв`язку з ненаданням необхідних для дослідження матеріалів.

Експерти клопотали про надання технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області з метою встановлення меж земельної ділянки площею 1,38 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703 від 03.04.2002 року.

Остання, четверта ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2023 року про призначення цієї судової експертизи експерту ОСОБА_9 також не виконана. При цьому суд ухвалою від 09.04.2024 року відмовив у задоволенні клопотання експерта про надання цієї ж документації з паювання земель (з підстав її відсутності у позивача) та у наданні дозволу на проведення експертизи з відновленням меж ділянки площею 1,38 га згідно державного акту серії Р1 №761703 від 03.04.2002 року на основі відомостей, які містяться у Схемі організації території земельних часток (паїв) на території ВАТ «Хмельницький» Стуфчинецької сільської ради.

Відповідно до висновку експерта Власюка В.В. №1112/024 від 14 жовтня 2024 року надати відповідь по питанню накладення земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703, площею 1,38 га, зі спірними земельними ділянками немає можливості, оскільки наявна в матеріалах цивільної справи копія технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, виготовлена виробничо-комерційним малим підприємством «ЛІМБ» в 2002 році, враховуючи ухвалу суду від 09 квітня 2024 року та пункт 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, не приймається до уваги, а інших матеріалів та даних натурального огляду недостатньо для встановлення місця розташування земельної ділянки площею 1,38 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №761703.

При цьому представник ОСОБА_3 клопотав про витребування технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Стуфчинецької сільської ради у позивачки (хоча та вказувала про відсутність в неї цієї документації) та у її розробника підприємства «ЛІМБ», наперед стверджуючи про відсутність у нього вказаної документації.

Водночас сторона відповідача не клопотала про витребування вказаної технічної документації в архівному відділі місцевого органу Держгеокадастру, Стуфчинецькій сільській раді (де за законом мали б зберігатися примірники техдокументації) чи у слідчого в кримінальному провадженні № 0000077, який надавав цю технічну документацію експертам Хмельницького відділення КНДІСЕ.

Отже, впродовж більш як 2 років представник відповідачки ОСОБА_3 не ініціював реальні заходи для відшукання запитуваних матеріалів та забезпечення виконання призначеної за його ж клопотанням судової експертизи, безпідставно заперечував проти клопотання експерта про надання дозволу на проведення експертизи з відновленням меж ділянки площею 1,38 га згідно державного акту серії Р1 №761703 від 03.04.2002 року на основі відомостей, які містяться у Схемі організації території земельних часток (паїв) на території ВАТ «Хмельницький» Стуфчинецької сільської ради.

Суд першої інстанції не забезпечив надання запитуваних документів, в результаті судова земельно-технічна експертиза у справі не виконана.

Документ з найменуванням «висновок експерта» №1112/024 від 14.10.2024 року по суті є повідомленням про неможливість виконання судової експертизи.

Суд першої інстанції, беручи до уваги «висновок експерта» №1112/024 від 14.10.2024 року, не врахував правову позицію Верховного Суду, що висновок експерта у кримінальному провадженні може бути спростовано лише висновком судової експертизи по суті поставлених питань, призначеної в цій цивільній справі.

Той факт, що неодноразово призначена судова земельно-технічна експертиза у справі не виконана, не спростовує висновок експерта в кримінальному провадженню № 2372/2373/20-26/1059-1078/21-26 від 15.04.2021 року.

В свою чергу висновком земельно-технічної експертизи № 2372/2373/20-26/1078/21-26 від 15.04.2021 року (а.с. 120-149, том 1), що проведена на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні № 0000077, підтверджено факт накладення спірних земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 1,38 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Цей висновок експертизи щодо накладення ділянок також цілком узгоджується зі змістом рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-014 від 08.08.2014 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав перетину на 72,3673 % з ділянкою :05:005:0430, в результаті поділу (об`єднання) якої сформовано спірні ділянки відповідачів.

З врахуванням наведеного помилковим є висновок суду першої інстанції про недоведеність факту накладення спірних земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 1,38 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Позивачка згідно ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України набула право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 1,38 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Р1№ 761703 від 03.04.2002 року, відтак накладення спірних земельних ділянок відповідачів на цю ділянку порушує її право власності, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Твердження сторони відповідача про пропуск позивачкою позовної давності є безпідставним.

Так, за змістом ст.ст. 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Дійсно, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2014 року у справі № 686/17966/14-ц в позові ОСОБА_1 до Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держземагентства України у Хмельницькому районі Хмельницької області, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 (щодо в т.ч. земельної ділянки :05:005:0430) про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном відмовлено з підстав обрання позивачкою неналежних та неефективних способів захисту порушеного права.

Разом з тим, предметом цього спору є 13 земельних ділянок, які були сформовані лише у 2018-2019 роках в результаті неодноразового поділу (об`єднання) земельної ділянки :05:005:0430.

Як стверджувала сторона позивача, інформація щодо багатоетапного поділу (об`єднання) земельної ділянки :05:005:0430 та реєстрацію новостворених спірних земельних ділянок, а також про їхніх власників, була отримана від Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області у листопаді 2019 року, що об`єктивно підтверджується листами органів Держгеокадастру від 14.11.2019 року (а.с.70-74, том 1).

Вказаний позов пред`явлено 28.01.2022 року, тобто, в межах позовної давності.

Обговорюючи способи захисту порушеного права, заявлені позивачкою, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За змістом ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Оспорюваний наказ Головного управління Держгеокадастру від 6.06.2014 року № 22-1136/14-14-СГ про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки :05:005:0430 площею 1 га дійсно є незаконним, оскільки прямо суперечить нормі ч.5 ст. 116 ЗК України - вказана земельна ділянка не належала до земель державної власності і не була вільною, а належала на праві власності позивачці як спадкоємиці ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Р1№ 761703 від 03.04.2002 року.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно констатував, що цей наказ вичерпав свою дію шляхом виконання, а визнання його недійсним не відновлює порушене право позивачки за зареєстрованого права власності відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на спірні ділянки. Відтак цей спосіб захисту є неефективним і в позові в цій частині слід відмовити.

З врахуванням змісту права, за захистом якого звернулася позивачка, а також характеру його порушення, належним способом захисту є витребування спірних земельних ділянок у відповідачів.

Так, згідно з статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння, тобто, позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (постанова Верховного Суду від 30.07.2020 року у справі № 752/13695/18).

Згідно з ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, можливість витребування майна з володіння іншої особи закон ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, постанова від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема, в разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12, постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 754/11747/18), від 15 березня 2023 року у справі № 759/8653/17, від 17.04.2024 року в справі № 183/1672/22).

Успадкована позивачкою земельна ділянка вибула з її володіння не з її волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядження землями державної власності, тому відновлення порушеного права позивачки слід здійснювати шляхом витребування спірних ділянок від добросовісних набувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За змістом п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» судове рішення про витребування земельних ділянок є достатньою підставою для реєстрації припинення права власності відповідачів на земельні ділянки та державної реєстрації права власності позивачки.

Відтак відсутні правові підстави для задоволення позову в частині скасування рішень про реєстрацію права власності відповідачів на земельні ділянки.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, витребувати у відповідачів на користь позивачки земельні ділянки, в решті позовних вимог відмовити.

Позивачка в суді першої інстанції була звільнена від сплати судового збору.

Відтак відповідно до ч.ч. 1, 6, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позовної заяви, з ОСОБА_3 - 11908,80 грн. (12 вимог х 992,40 грн.), з ОСОБА_4 - 992,40 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги - з ОСОБА_3 - 14290,56 грн. (12 х 992,40 грн. х 150% х 0,8), з ОСОБА_4 - 1190,88 грн. (992,40 грн. х 150% х 0,8).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами :05:005:1330; :05:005:1331; :05:005:1333; :05:005:1334; :05:005:1335; :05:005:1336; :05:005:1339; :05:005:1340; :05:005:1341; :05:005:1361; :05:005:1363 площею 0,08 га кожна, а також земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1338 площею 0,04 га.

Витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1332 площею 0,08 га.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 11908,80 грн. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 992,40 грн. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 14290,56 грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1190,88 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 квітня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк