Справа № 450/6126/23 Провадження № 2/450/227/25
26 березня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним державного акту та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,-
Ухвалою від 21.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.
Протокольною ухвалою від 15 травня 2024 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про зміну предмета позову.
Ухвалою від 11 вересня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін.
Протокольною ухвалою від 16 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні 26 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні викладеним письмово та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подав.
Зі згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
За ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.
Зі змісту ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається із заповіту серії НА № 0628383, посвідченого 24 липня 1997 року державним нотаріусом Першої Львівської Державної нотаріальної контори Головацькою Х.С., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті розпорядилась належною їй квартирою АДРЕСА_1 .
23 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
23 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .
26 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0460 га, розташовану в Садівницькому товаристві робітників і службовців Львівського заводу "Реактив" на території Солонківської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, яка фактично успадкована останньою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6 .
Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лучко І.Я. № 113/02-31 від 06 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказана постанова мотивована відсутністю у спадковій справі документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірне майно. Повідомлено про можливість звернення до суду за захистом порушених прав чи інтересів.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 листопада 1996 року Відділом запису актів громадського стану Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В силу ст. 548 ЦК Української РСР, яка діяла на момент смерті ОСОБА_3 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Стаття 527 ЦК Української РСР передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті
За ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
28 серпня 1997 року ОСОБА_2 звернулась в Першу Львівську Державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка.
28 серпня 1997 року позивач ОСОБА_1 звернулась в Першу Львівську Державну нотаріальну контору із заявою, згідно мотивів якої вказала, що на оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька вона не претендує.
28 серпня 1997 року державним нотаріусом Першої Львівської Державної нотаріальної контори Чаус Л.М. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на гаражний бокс № НОМЕР_3 , розташований в об`єднаному гаражному кооперативі № 8, у м. Львові.
Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 , яка в свою чергу за час свого життя прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Водночас, як вбачається зі змісту ст. 549 ЦК Української РСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Як встановлено судом, Рішенням № 1 виконавчого комітету Жирівської сільської ради народних депутатів від 18 січня 1996 року, вирішено безоплатно передати у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0460 га, розташовану на території Жирівської сільської Ради народних депутатів.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та в день його смерті відкрилася спадщина, строк для прийняття якої визначено законом у шість місяців.
Спадкоємець ОСОБА_2 звернулась 28 серпня 1997 року в Першу Львівську Державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3 на гаражний бокс № НОМЕР_3 , розташований в об`єднаному гаражному кооперативі № 8, у м. Львові.
Спадкоємець ОСОБА_1 звернулась 28 серпня 1997 року в Першу Львівську Державну нотаріальну контору із заявою, згідно мотивів якої вказала, що на оформлення спадкових прав після смерті її батька ОСОБА_3 вона не претендує.
Таким чином, на момент звернення 28 серпня 1997 року ОСОБА_2 в Першу Львівську Державну нотаріальну контору, процедура приватизації земельної ділянки площею 0,0460 га, розташованої на території Жирівської сільської Ради народних депутатів, була завершеною шляхом видачі вказаного вище державного акту, а отже право на завершення приватизації земельної ділянки матір позивача не могла успадкувати.
Оскільки особа ОСОБА_2 не успадкувала право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0460 га, розташованої на території Жирівської сільської Ради народних депутатів, то позивач ОСОБА_1 не може таке набути в порядку спадкування після смерті її матері.
За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи та враховуючи норми законодавства, що регулюють наявні між сторонами спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.
Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 527, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 25, 1218, 1220, 1223, 1261 ЦК України, суд,-
у х в а л и в:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення виготовлено 28 березня 2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.