Справа № 308/3663/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", код , адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4724303 в розмірі 61 800,00 грн, зокрема, 20 000,00 - сума кредиту, 41 800,00 грн - сума процентів за користування кредитом, витрат на відкшодування сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684,00 грн, а також 8 000,00 грн компенсації витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 вересня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4724303 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, сума кредиту - 20000,00 гривень. Строк кредиту - 20 днів. Дата повернення кредиту - 24.09.2021. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним догоовром виконало та надало їй кредит у розмірі 20 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 24 вересня 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, угоду щодо пролонгації строку дії договору не уклав, у зв`язку з чим договір було автопролонговано на 90 календарних днів. У подальшому, 25 травня 2022 року ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступив право грошової вимоги за даним договором ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" на підставі договору факторингу за № 25-05/2022. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідачки перед позивачем не сплачена і складає 20 000,00 грн - тіло кредиту та 41 800,00 грн нарахованих процентів, які позивач просить стягнути у судовому порядку.

14 квітня 2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій, окрім первісних позовних вимог, представник позивача просить додатково стягнути з відповідачки суму інфляційних втрат у розмірі 17 365,80 грн, суму 3 % річних в розмірі 2377,18 грн, всього 81 542, 98 гривень.

Однк, 23 квітня 2024 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму

заборгованості в розмірі 61 800,00 грн, зокрема, суму кредиту в розмірі 20 000,00 грн, суму процентів за користування кредитом у розмірі 41 800,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, а також витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8000,00 гривень.

13 квітня 2023 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення відповідачки зводяться до того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами договору кредиту від 04.09.2021 за № 4724303, на який позивач покликається як на підставу позовних вимог. ОСОБА_1 вказує, що не підписувала та не узгоджувала умов даного кредитного догоору, жодних коштів від позивача не отримувала.

22 квітня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача звертає увагу на допустимість як доказу, поданого ним електронного кредитного договору у паперовій формі. Зазначає також, що переказ коштів, виданих за кредитним договором, здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Платіжна картка містить захищені та притаманні лише конкретні особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента. Підписуючи договір, позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи відповідачки стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку.

16 травня 2023 року відповідачка подала письмові заперечення, у яких поміж іншого, висловила свої міркування щодо належності та допустимості окремих поданих позивачем доказів.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Четвертого вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4724303 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн; строк кредиту - 20 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Договором визначені особливості застосування стандартної та зниженої процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів та їх зміни. З договору вбачається, що він підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С458522 04.09.2021 ОСОБА_1 .

Цього ж дня електронним підписом одноразовим ідентифікатором С458522 відповідачка підтвердила факт ознайомлення з Правилами надання у позику, в тому числі і на умовах

фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА", таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, паспорта споживчого кредиту.

Згідно з листом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Контрактовий дім" від 06.06.2022 за вих. 2023, трансакція за № 986726962 на суму 20 000,00 грн, що мала місце 04.09.2021 на номер картки НОМЕР_2 , проведена успішно.

25 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" уклали договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого позивач отримав за грошові кошти право вимоги, строк виконання яких настав або виникнення в майбутньому до боржників, зазнаених в Реєстрі, який формується, згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

На підтвердження переходу права вимоги, згідно з договором, позивач надав акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 25--05/2022 від 25 травня 2022 року та відповідний витяг з Реєстру від 25 травня 2022 року, в якому, зокрема, зазначено, що загальна заборгованість за кредитним договором № 4724303 становить 61 800,00 грн, зокрема, 41 800,00 грн заборгованість за відсотками, 20 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу.

Окрім цього позивач долучив до позовної заяви детальний розрахунок первинного кредитора (картка обліку договору).

У ході розгляду справи у зв`язку з запереченнями відповідачки з приводу неправильності та неповноти копії кредитного договору, ухвалою суду за клопотанням представника відповідача, було витребувано електронний договір № 4724303 від 04.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Окрім цього, з метою перевірки заперечень відповідачки про те, що вона не отримувала коштів у розмірі 20 000, 00 грн від ТОВ «Авентус Україна», суд витребував від АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та зарахування коштів 04 вересня 2021 року на платіжну картку/рахунок гр. ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 , банком емітентом якої є АТ «ПУМБ», у сумі 20 000,00 грн від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

На виконання ухвали суду ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» підтвердило факт зарахування коштів 04 вересня 2021 року за платіжною операцією № НОМЕР_3 від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок НОМЕР_2 з призначенням платежу «видача кредиту» № 4724303 ОСОБА_1 на суму 20 000,00 гривень.

Згідно з листом АТ «ПУМБ» від 25.01.2024, в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) випущена банківська картка № НОМЕР_4 до рахунку в гривні. Операція на суму 20 000,00 грн (відправник ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ») 04.09.2021 о 11 год. 57 хв. проведена з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ» на карту 398381.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, судом встановлено, що 04 вересня 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4724303 про надання споживчого кредиту.

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним догоовром виконало та надало їй кредит у розмірі 20 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки.

Відповідачка у свою чергу свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала.

У подальшому ТОВ «Авентус Україна» у передбаченому законом порядку відступило право вимоги за даним договором позивачу, що підтверджено належними доказами та не спростовано відповідачкою.

Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідачки перед позивачем не сплачена і складає 20 000,00 грн - тіло кредиту та 41 800,00 грн нарахованих процентів.

Дані розрахунки позивачкою не спростовані.

З приводу заперечень відповідачки щодо неукладення нею договору та неотримання грошових коштів від первинного кредитора, невідповідності поданої паперової копії договору електронному оригіналу, суд зазначає, що у частинах другій, третій, п`ятій статті 100 ЦПК України визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Судом з метою перевірки зазначених відповідачкою аргументів було витребувано електронний доказ укладення договору, однак, відповідачка у судове засідання не з`явилась, свої раніше заявлені доводи не підтримала, зауважень з приводу неправильності чи не повноти паперової копії кредитного договору елктронному оригіналу, не подала, таким чином, відповідачка не довела обставину, на яку покликалась як на підставу своїх заперечень.

З приводу тверджень відповідачки щодо відсутності в матеріалах справи доказів отримання нею кредитних коштів, які позивач просить з неї стягнути, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Так як ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, то, відповідно воно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками.

При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язку щодо доказування.

У ході розгляду справи судом було витребувано інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та зарахування 04 вересня 2021 року коштів на платіжну картку/рахунок гр. ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 , банком емітентом якої є АТ «ПУМБ», у сумі 20 000,00 грн від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

На виконання ухвали суду ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» підтвердило факт зарахування коштів від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок відповідачки.

Що стосується доводів відповідачки щодо нарахування первинним кредитором після спливу строку кредитування, суд відкидає їх такі, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, у п. 4.3 договору зазначено, що у разі якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість, строк кредиту продовжується на один наступний календарний день. Кожен день авто пролонгації є новою датою повернення кредиту.

Таким чином, заперечення відповідачки не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задовоелння позову та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4724303 від 04 вересня 2021 року в розмірі 61 800,00 грн, зокрема, 20000,00 грн заборгованості за кредитом, 41 800,00 грн - нараховані проценти.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн суд виходить з такого.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладений між позивачем та адвокатом Крюковою М.В., звіт про надання правової допомоги від 28.02.2023 (на суму 8 000,00 грн), рахунок на оплату замовлення адвокату Крюковій М.В. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ» за № 144/28/02 від 28 лютого 2023 року на суму 8000,00 грн, платіжне доручення № 42 від 28.02.2023 про перерахунок адвокату 8000,00 грн, ордер та свідоцтво адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Під час розгляду справи відповідачка не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надала обґрунтування неспівмірності даних витрат, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 8000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правову допомогу також підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4724303 про надання споживчого кредиту від 04.09.2021, станом на 28.02.2023, в розмірі 61800,00 грн (шістдесят одна тисяча вісімсот грн 00 коп.), зокрема:

- 20 000, 00 грн заборгованості за тілом кредиту;

- 41 800,00 грн заборгованості за відсотками,

а також 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 8 000,00 грн (вісім тисяч грн 00 коп.) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева