РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

присяжних Авдєєвої О.С., Ярошенко С.О.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

представника заявниці адвоката Шокарєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивувала тим, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час мобілізації у зв`язку із збройною агресією рф проти України та з лютого 2023 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді командира 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону. 29.09.2023 вона отримала сповіщення про те, що її син зник безвісті 28.09.2023 під час ведення бойових дій поблизу н.п.Андріївка Донецької області. За вказаним фактом у військовій частині проводилось службове розслідування та відповідно до акту службового розслідування від 22.10.2023 встановлено, що 28.09.2023 о 05:40 молодший лейтенант ОСОБА_3 приймав участь у штурмових діях на позиції противника поблизу н.п. Андріївка Донецької області, противник наносив вогневе ураження із ствольної артилерії по позиціям українських військових, внаслідок обстрілу 4 військовослужбовця, в т.ч. ОСОБА_3 , зникли безвісті. Після отримання сповіщення про зникнення безвісті вона звернулась до правоохоронних органів, однак розшукові заходи результату не дали, до цього часу місце знаходження сина не встановлено, на зв`язок з батьками, знайомими та друзями він не виходив, відомості про перебування його в полоні також відсутні, що дає підстави припускати, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він загинув. Оголошення сина померлим необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та інших передбачених законом виплат.

Просить оголосити померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши датою його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті с.Андріївка Бахмутського району Донецької області.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито окреме провадження у цивільній справі за цією заявою та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за участі заявника та заінтересованих осіб.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як заінтересовану особу Міністерство оборони України.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Шокарєва А.В. заяву підтримала повністю з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи - Оріхівського відділу ДРАЦС у Пологівському району Запорізької області в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти задоволення заяви яви не подали.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, в яких заявив клопотання про витребування з відділу ДРАЦС відомостей про наявність актових записів про батьків, дружину та дітей ОСОБА_3 , а також про залучення заінтересованих осіб військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зазначив, що для оголошення ОСОБА_3 померлим внаслідок воєнних дій слід встановити часові характеристики ведення бойових дій поблизу н.п Андріївка Донецької області згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022. Просив вирішити справу відповідно до закону.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 13.02.2025 суд відмовив в задоволенні клопотань представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про витребування доказів та залучення заінтересованих осіб через їх необгрунтованість.

Вислухавши пояснення представника заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.

Зокрема, ст.306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.5-15, 17-21).

Зареєстрованим місцем проживання всіх трьох є: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та з 09.02.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , 13.05.2023 зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, мав звання молодшого лейтенанта (арк.24-26,34).

Згідно з сповіщенням сім`ї №1168/2023 від 29.09.2023 ОСОБА_1 повідомлено, що її син, командир 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , молодший лейтенант ОСОБА_3 , 1997р.н., зник безвісті 28.09.2023 року під час ведення бойових дій поблизу н.п.Андріївка Донецької області (арк.22).

Згідно з актом службового розслідування, затвердженим наказом командиром ВЧ НОМЕР_1 від 22.10.2023, встановлено, що під час виконання бойового завдання при безпосередній участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф проти України, 28.09.2023 о 05:40 після обстрілу та вогневого ураження із ствольної артилерії противника по позиціям українських військових молодший лейтенант ОСОБА_3 , який приймав участь у штурмових діях на позиції противника поблизу н.п. Андріївка Донецької області, зник безвісті, що підтверджується поясненнями штаб-сержанта ОСОБА_4 та сержанта ОСОБА_5 , витягом з журналу бойових дій. Визнано, що зникнення безвісті молодшого лейтенанта ОСОБА_3 28.09.2023 відбулось під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, її територіальної цілісності, відсічі і стримуванні збройної агресії рф на території Донецької області (арк.27-33,35-37).

Відповідно до Витягу з ЄРДР від 10.10.2023 за заявою ОСОБА_2 06.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001087 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ч.1 ст.115 КК України, за фактом зникнення безвісті 28.09.2023 військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Андріївка Донецької області. Досудове розслідування проводить відділення поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (арк..23).

Наразі вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області і згідно з повідомленням останнього досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії, місце знаходження ОСОБА_3 не встановлено, інформація про полон або ймовірну загибель відсутня (арк..102,139).

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, від 12.03.2025 в ньому наявна інформація щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісті на території бойових дій, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 12.01.2024 (арк.120).

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він до жовтня 2023 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , разом з ним з квітня по 28.09.2023 служив ОСОБА_3 , останній був командиром їх взводу. В ніч на 28.09.2023 їх взвод отримав наказ зайняти позиції та отримати логістичний контроль над трасою на Бахмут в районі сел Кліщіївка та Андріївка Донецької області. Вони висунились на позиції групами, він був в одній п`ятірці з ОСОБА_7 та ще трьома бійцями. Після того як вони перейшли насип залізничного полотна, по ним зі сторони озер став працювати кулемет та снайпер противника. ОСОБА_8 з РПГ встав у позицію на стрільбу по КПП противника і в цей же момент куля попала йому в бік під бронежилет, він ойкнув та впав. Це було в проміжок часу між 5 та 6 годинами ранку. Вони тримались на цих позиціях до вечора, потім відійшли, було багато поранених та загиблих. ОСОБА_8 як впав після пострілу, так і залишався лежати в тій же позі. Евакуювати тіло вони відразу не могли через постійний обстріл. Вони протягом тижня намагались забрати тіла загиблих побратимів. Спочатку забрали ОСОБА_9 , тіло ОСОБА_10 було там же в той же позі, а коли через 3-4 дні пішли саме за ним, вже не було ні його, ні інших загиблих. Скоріш за все тіла забрали росіяни. ОСОБА_8 однозначно загинув. Зараз територія, де відбувались ці події, вже окупована росіянами.

Згідно з наданими суду документами (арк.131-135) свідок ОСОБА_6 є військовослужбовцем ЗСУ та з 10.05.2023 по 23.10.2023 перебував на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що ст.46 ЦК України передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою:

по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років;

по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців;

по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Крім того, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.12.2024 року у справі ЄУН 755/11021/22, а саме,

«50. …приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

52.За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

53. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

54. Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом».

56. Збройний конфлікт це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

57. Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні…

70. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України…

85. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності…

94. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

95. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України…».

Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція) за певних обставин.

П.13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року звертає увагу судів на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це встановлення судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 року у справі №154/2135/17 дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень ст. 43, 46 ЦК України, ст. 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч.2 ст.46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою на підставі ч.1 ст.43 ЦК України.

Для визнання людини померлою заявникові необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливого повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що син заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 09.02.2023 був призваний і проходив військову службу в ЗСУ за мобілізацією в особливий період (воєнний стан), зник безвісті 28.09.2023 під час виконання бойового завдання із захисту та оборони України від збройної агресії рф в районі проведення активних бойових дій поблизу населених пунктів Кліщіївка та Андріївка Бахмутського району Донецької області внаслідок вогневого ураження збройними формуваннями рф бойових позиції ЗСУ, тобто за обставин, що загрожували йому смертю.

Вказане підтверджується наданими заявницею документами військовим квитком, довідкою про проходження військової служби, сповіщенням сім`ї, актом службового розслідування по факту зникнення безвісті,затвердженим 22.10.2023 командиром ВЧ НОМЕР_1 , де на момент подій проходив військову службу ОСОБА_3 , наказом командира військової частини від 22.10.2023 про результати вказаного службового розслідування, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформацією слідчого про результати досудового розслідування, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, а також показаннями свідка ОСОБА_6 , які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення.

Надані суду докази не містять жодних суперечностей щодо обставин фактичної загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , що дає суду підстави зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок вогневого ураження збройними формуваннями рф під час виконання ним обов`язків військової служби.

Доказів, які б спростували ці обставини, суду, зокрема, представником Міністерства оборони України, не надано.

За фактом зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_3 з 06.10.2023 по цей час проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.115 КК України, відомості про нього внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, однак за результатами проведених розшукових заходів встановити місце перебування ОСОБА_3 не вдалось. Жодних відомостей про те, що він перебуває в полоні, або про місце знаходження його трупа до цього часу (понад півтори роки) не отримано.

Разом з тим, оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_6 , який 28.09.2023 разом з командиром свого взводу ОСОБА_11 виконував бойове завдання і особисто бачив момент отримання останнім ушкодження внаслідок вогневого ураження противника, його загибель від цього, протягом тривалого часу спостерігав незмінність положення тіла, у суду не виникає сумнівів в наявності підстав вважати ОСОБА_3 загиблим.

Ухвалюючи рішення, суд також виходить з того, що відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян. Виконання цього обов`язку не може бути вибірковим.

Судове рішення про оголошення фізичної особи померлою з моменту набрання ним законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану реєструється смерть особи та видається свідоцтво про смерть.

Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право заявниці ОСОБА_1 , як громадянки України, на оголошення її сина ОСОБА_3 померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації нею інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю сина, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати) тощо.

Натомість, реалізація нею таких прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності документів, передбачених чинним законодавством України, які достовірно посвідчують факт смерті ОСОБА_3 і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті відповідним територіальним органом ДРАЦС України.

Як вже зазначалось, син заявниці ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, зник безвісти 28.09.2023 за обставин, що загрожували йому смертю, - під час виконання бойового завдання та вогневого ураження противника в районі с.Андріївка Бахмутського району Донецької області, яке з 15.09.2023 по цей час є зоною активних бойових дій згідно із Переліком території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року (набув чинності 20.03.2025).

Разом з тим, виходячи з принципів верховенства, справедливості, розумності та пропорційності, соціального контексту цієї справи, враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду та уникаючи надмірного формалізму, за конкретних обставин зникнення безвісті ОСОБА_3 , при відсутності протягом тривалого часу (понад півтори роки) відомостей про нього, суд вважає можливим оголосити ОСОБА_3 померлим до спливу строку, визначеного ч.2 ст.46 ЦК України.

При цьому, враховуючи конкретні обставини зникнення безвісті ОСОБА_3 , суд з урахуванням положень ч.3 ст.46 ЦК України вважає можливим оголосити його померлим від дня вірогідної загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті вважати с.Андріївка Бахмутського району Донецької області.

Також суд вважає доцільним роз`яснити учасникам цієї справи, що в силу вимог ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцезнаходження цієї особи суд за місцезнаходженням особи або суд, який оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення цієї особи померлою; заяву може бути подано особою, яку було оголошено померлою або іншою заінтересованою особою; копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.3 Конституції України, ст.15,16,46 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,293,294,306-308 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголосити померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті с.Андріївка Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.04.2025.

Суддя Н.А.Мурашова

Присяжні О.С.Авдєєва

С.О.Ярошенко

09.04.2025