ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17573/24

Провадження № 22-ц/820/799/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», третя особа, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 13 лютого 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Дебт Форс», третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

20 січня 2025 року позивачка подала клопотання про стягнення з відповідача 10000 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Вказувала, що ці витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги від 19.06.2024 року, додатковим договором №1 від 17.01.2025 року, актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 17.01.2025 року та квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» на суму 10000 грн.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №686/17573/234 задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс» просить скасувати додаткове рішення та відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат. На думку апелянта, судом не враховано, що заява про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження витрат на правову допомогу не надсилалися відповідачу, що позбавило його можливості подати заперечення щодо стягнення таких витрат на правничу допомогу. Тому в суду не було підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. Позивачка не вказувала попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на суму 10000 грн., ця сума заявлена лише після ухвалення рішення. ОСОБА_1 не подала до судових дебатів докази понесення цих витрат, а в заяві не наведено поважні причини ненадання таких доказів у строки та в порядку, встановленому законом. Предмет позову у цій справі немайновий, відтак, витрати на правничу допомогу мають бути співмірними до предмету позову та складністю справи.

У відзиві ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну. Понесені нею витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 19.06.2024 року, додатковим договором №1 до договору про надання правової допомоги від 17.01.2025 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2025 року і квитанцією від 17.01.2025 року на суму 10000 грн. Вказана справа не відноситься до категорії малозначних, тому посилання на незначну складність справи є безпідставним.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим додаткове рішення слід скасувати.

Так, встановлено, що позивачці у цій справі надавалася професійна правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги від 19.06.2024 року.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка понесла витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн., ці витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, тому наявні підстави для їх стягнення з відповідача.

Проте цього висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Так, згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 182 ЦПК України).

Тобто, зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Так, відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2025 року ОСОБА_1 подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками (а.с.74-78).

Проте в порушення ст. 83 ЦПК України до цієї заяви ОСОБА_1 не додала докази направлення копій заяви та доказів, які підтверджують факт понесення нею витрат на правову допомогу відповідачу ТОВ «Дебт-Форс».

ТОВ «Дебт-Форс`заперечує отримання таких документів, що позбавило його можливості висловити свою позицію щодо доведеності, співмірності цих витрат на професійну правничу допомогу та їх розподілу.

Суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що в матеріалах справи немає доказів направлення іншому учаснику справи заяви про ухвалення додаткового рішення з доказами понесених витрат на правничу допомогу, та помилково в порушення ч. 9 ст. 83 ЦПК України взяв до уваги ці докази.

Отже, за відсутності допустимих доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, заяву про стягнення цих витрат слід залишити без задоволення.

З врахуванням наведеного додаткове рішення слід скасувати, заяву позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 квітня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк