Справа № 712/8019/18
Провадження № 2/712/257/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі Чумак Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката Яцюка Максима Васильовича про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Черкаської міської ради, орган опіки і піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про встановлення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Черкаської міської ради, орган опіки і піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа перебувала на розгляді у судді Романенко В.А.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення; позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.05.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Яцюка М.В. задоволено частково, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Верховного суду від 07.02.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17.05.2023 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Троян Т.Є.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024 року справу прийнято до провадження судді Троян Т.Є.

19.02.2025 року позивач за первісним позовом ОСОБА_2 скерував заяву про залишення його позовної заяви про встановлення місця проживання дітей з батьком - без розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.03.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про встановлення місця проживання дітей залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Яцюк М.В. скерував до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку з відсутністю предмета спору, яке підтримав в судовому засіданні.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції свої позовні вимоги про встановлення місця проживання дітей з матір`ю підтримала, заперечувала проти закриття провадження з підстав відсутності спору.

Представник Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Зубалій Н.А. не заперечувала проти закриття провадження, оскільки батько не оспорює того факту, що діти проживають тривалий час з матір`ю.

Вислухавши доводи сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній як час пред`явлення позову, так і під час судового розгляду, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Посилання відповідача щодо відсутності між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи той факт, що ним не заперечується проживання малолітніх доньок з позивачем за місцем її проживання, є безпідставним з огляду на наступне.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, обидві сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/47/18 (провадження № 61-2018св19).

Судом встановлено, що у поданій до суду зустрічній позовній заяві позивачка вказувала, що між сторонами не визначено місце проживання малолітніх доньок, які фактично проживають з нею. Посилалась на те, що сторони проживають у різних країнах і рішення суду про визначення місця проживання дитини їй необхідне для уникнення правової невизначеності в даному питанні.

В даному випадку, суд вважає, що відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання неповнолітніх доньок з матір`ю на даній стадії розгляду справи не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі, тому дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2,5, 49, 255, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката Яцюка Максима Васильовича про закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2025 року.

Головуючий Т.Є.Троян