Справа №443/1037/24
Провадження №2-п/443/7/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

11 квітня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року у справі №443/1037/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

10 квітня 2025 року на адресу Жидачівського районного суду Львівської області засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року у справі №443/1037/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Також останній просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що про те, що стосовно нього як відповідача слухалась судова справа про йому стало відомо 04.03.2025 із листа приватного виконавця Пиця А.А. згідно якого його повідомлено про виконавче провадження про стягнення коштів на користь громадянина ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №443/1037/24 від 24.01.2025, що видав Жидачівський районний суд Львівської області.

Зазначає, що жодних повісток про виклик до суду, жодної ухвали суду, копій позовної заяви з долучених до неї документами, рішення суду він не отримував, оскільки в період з травня по грудень 2024 перебував на заробітках в с.Лучинці, Рогатинського району Івано-Франківської області та проживав за місцем роботи, що підтверджується відповідним договором цивільно-правового характеру. Водночас ніхто із його родичів також не отримував зазначених вище судових документів. За таких обставин він був позбавлений на передбачений Конституцією України судовий захист своїх прав в межах даної цивільної справи.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд вказує на таке.

Заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року по справі №443/1037/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 29.11.2021 у розмірі 111 200 гривень та 1211,20 грн. витрат на сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Як зазначалось вище, в обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків для подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідач покликається на те, що жодних повісток про виклик до суду, жодної ухвали суду, копій позовної заяви з долучених до неї документами, рішення суду він не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 направлялась ухвала про відкриття провадження у справі №443/1037/24, а саме за зареєстрованим місцем його проживання. Направлені на його адресу рекомендоване повідомлення повернулось до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою»

В подальшому, відповідачу ОСОБА_1 направлялись судові повістки про виклик до суду за адресою, яка зазначена в розписці від 29.11.2021, яка була предметом розгляду справи №443/1037/24, а саме АДРЕСА_1 , зокрема на 05.11.2024, яку останнім було отримано особисто 16.10.2024 та на 29.11.2024, яку останнім було отримано особисто 09.11.2024, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 43, 51 справи №443/1037/24).

Копію заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року по справі №443/1037/24 відповідач ОСОБА_1 отримав 04.12.2024 за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та трекінгом поштового відправлення №800 (а.с.87 справи №443/1037/24)та інформацією з офіційного вебсайту УКРПОШТИ про відстеження поштового відправлення 800.

Отже, за приписами ст. 284 ЦПК України останнім днем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року по справі №443/1037/24, є 24.12.2024.

Натомість заяву про перегляд заочного рішення відповідача ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку 08.04.2025, тобто після спливу строку, встановленого ст. 284 ЦПК України.

Вказане підтверджує те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року по справі №443/1037/24 ще 04.12.2024, проте жодних належних дій для подання заяви про перегляд такого у визначений Законом строк останній не вчинив.

До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений ст. 284 ЦПК України строк, починаючи з 04.12.2024, тобто з моменту отримання копії заочного рішення суду відповідачем.

Той факт, що ОСОБА_1 , з травня 2024 по грудень 2024 перебував на заробітках в с.Лучинці, Рогатинського району Івано-Франківської області та проживав за місцем роботи, сам по собі не свідчить про об`єктивну неможливість подачі заяви про перегляд заочного рішення суду у визначені строки, оскільки останній ще 16.10.2024 дізнався про розгляд справи №443/1037/24, та 04.12.2024 отримав копію заочного рішення суду, а відтак, на переконання суду, не було жодних обставин, які б унеможливлювати подання такої заяви у встановлений строк.

Положеннями ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду, належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду із заявою у визначений законом строк.

Наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 2-971/10, провадження № 61-20ск22.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.06.2024 по справі № 756/11081/20 відступила від раніше сформованого висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) та констатувала, що Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі ст. 284, 286, 287 цього Кодексу: оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

З урахуванням викладеного, суд визнає неповажними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року по справі №443/1037/24, оскільки заявником не доведена поважність таких належними та достатніми доказами, а тому строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення за вказаних відповідачем підстав поновленню не підлягає та таку заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 284 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року у справі №443/1037/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя С.І. Сливка