Справа № 579/637/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м.Кролевець

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши заяву керівника Конотопської окружної прокуратури про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

керівник Конотопської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Сумській області, Сумської обласної ради до Кролевецької міської ради Сумської області, ОСОБА_1 , треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Ільтяй Анна Ігорівна, комунальний заклад Сумської обласної ради «Регіональний ландшафтний парк «Сеймський», в якій просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0202, площею 0,8 га, шляхом скасування рішення про надання у власність, скасування рішення про державну реєстрацію прав, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

26 березня 2025 року до Кролевецького районного суду надійшла заява від керівника Конотопської окружної прокуратури про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0202, площею 0,8 га, яка розташована за адресою: Сумська область, Конотопський район, с.Камінь, та заборонити ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження земельної ділянки чи вплинути на її правовий статус.

Заява про забезпечення позову подана з метою недопущення подальшого відчуження спірної земельної ділянки, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів держави, які полягають у забезпеченні повернення законному власнику прав на ділянку.

Суд вважає, що заява керівника Конотопської окружної прокуратури підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що керівником Конотопської окружної прокуратури в достатній мірі обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти певні дії (огороджувати ділянку, розорювати, іншим способом вести селянське господарство, знищувати рослинний покрив будь-яким способом, укладати договори та вчиняти інші правочини, зокрема вносити земельну ділянку до статутного капіталу юридичної особи, передавати в оренду, здійснювати реєстраційні дії щодо цієї ділянки, у тому числі реєструвати на ній об`єкти нерухомого майна чи незавершеного будівництва, ініціювати об`єднання/поділ ділянки), враховуючи, що спір виник з приводу повернення у власність держави земельної ділянки, майно може бути відчужене, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, вид забезпечення позову - накладення арешту на земельну ділянку та заборона вчиняти певні дії є співмірним та не виходить за межі позовних вимог, невжиття таких заходів може ускладнити ефективний захист державою своїх прав.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, накладення арешту на спірне майно не порушує прав володіння та користування вказаним майном і такий захід забезпечення підлягає скасуванню у разі відмови позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, заява керівника Конотопської окружної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Заяву керівника Конотопської окружної прокуратури (41601, Сумська область, м.Конотоп, вул.Успенсько-Троїцька, буд.136) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0202, площею 0,8 га, яка розташована за адресою: с.Камінь Конотопського району Сумської області.

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0202, площею 0,8 га, чи вплинути на її правовий статус, зокрема, огороджувати ділянку, розорювати, іншим способом вести селянське господарство, знищувати рослинний покрив будь-яким способом, укладати договори та вчиняти інші правочини, зокрема вносити земельну ділянку до статутного капіталу юридичної особи, передавати в оренду, здійснювати реєстраційні дії щодо цієї ділянки, у тому числі реєструвати на ній об`єкти нерухомого майна чи незавершеного будівництва, ініціювати об`єднання/поділ ділянки.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

СуддяО. В. Моргун