ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Гвоздєві М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року про відмову у забезпеченні позову, у складі судді Петуніна І.В.

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року у заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, залишена без задоволення.

Ухвала суду мотивована відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду у разі подання позову та його задоволення.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання директора КП «Муніципальна варта» ДМР видати наказ про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта з 17 грудня 2024 року на 10 днів з дати винесення ухвали судом з продовженням дії цього заходу після подання позову до вирішення справи по суті, призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Вказує, що обраний вид забезпечення позову убезпечить його від незаконного звільнення роботодавцем до розгляду справи по суті спору, та є співмірним із заявленим позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Муніципальна варта» ДМР, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість ухвали суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів, 23 грудня 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, до пред`явлення позову надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зобов`язання директора КП «Муніципальна варта» ДМР видати наказ про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку на 0,5 ставки провідного юрисконсульта з 17 грудня 2024 року на 10 днів з дати винесення ухвали судом з продовженням дії цього заходу після подання позову до вирішення справи по суті.

В обґрунтовування своїх доводів посилався на те, що він зазнає тиск та цькування з боку директора підприємства ОСОБА_2 , який відмовився приймати заяву про відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та не видав відповідний наказ. Вважає, що невжиття заходів забезпечення може призвести до його незаконного звільнення і неможливості реалізувати своє право на відпустку по догляду за дитиною до 3-х років.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що подання заяви про забезпечення позову до пред`явлення самого позову має особливості правового механізму регулювання.

Так, зокрема, частиною четвертою статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Указане зумовлене тим, що у разі подання заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі у суду немає жодних відомостей про характер правовідносин, які можуть стати в майбутньому предметом судового розгляду, та й справа як така відсутня

Зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки заявником необґрунтована реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Отже, заявником не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову саме у такий спосіб порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З урахуванням вкладеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, через недоведеність останнім реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі подання позову та його задоволення, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо неповного з`ясування обставин справи не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Аргументи апеляційної скарги щодо безпідставного залишення без задоволення заяви про забезпечення позову, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для скаржника, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 02 квітня 2025 року

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна