Справа № 706/195/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через свого представника Столітнього Михайла Миколайовича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4446489 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі по тексту Договір № 4446489), за яким товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За погодженими сторонами умовами сума кредиту склала 13 000 грн; строк кредитування 360 днів: із 05.03.2024 по 28.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Грошові кошти перераховані відповідачу на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку ним вказано особисто під час укладання Договору № 4446489.

Факт успішного перерахування коштів на картку відповідача підтверджено листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

На підставі укладеної між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 05.03.2025 додаткової угоди до Договору № 4446489 відповідачу додатково були надані кошти в сумі 4000 гривень шляхом їх безготівкового переказу на картку № НОМЕР_1 .

Таким чином, загальний розмір отриманого відповідачем кредиту становить 17 000 грн.

За користування грошовими коштами первісним кредитором за період із 05.03.2024 по 25.10.2024 нараховані проценти загальною сумою 99 775 грн.

На підставі укладеного 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» Договору факторингу № 25/10/2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 125 275 грн, у тому числі: заборгованість по тілу кредиту 17 000 грн, заборгованість за процентами 99 775 грн, штрафні санкції 8 500 грн.

Оскільки станом на дату укладення Договору факторингу строк дії Договору № 4446489 не закінчився позивач нарахував відповідачу за період із 26.10.2024 по 06.02.2025 (104 календарні дні) проценти за стандартною процентною ставкою 2,5%, що становить 44 200 грн.

Рішенням єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2025 №251124/1 змінено назву товариства на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», на користь якого позивач і просить стягнути заборгованість у зальному розмірі 160 975 грн, яка складається із 17 000 грн заборгованості по тілу кредиту, 99 775 грн нарахованих процентів первісним кредитором та 44 200 грн нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 104 календарних дні.

Постановленою 21.02.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, щодо емітування на ім`я відповідача банківської картки та зарахування на неї коштів.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи провести без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

05 березня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи товариства укладено Договір № 4446489 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 28 38).

За умовами Договору № 4446489 позивач надав відповідачу кредит в сумі 13 000 грн строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

У пункті 1.4 Договору № 4446489 сторони погодили, що за користування кредитом нараховується проценти за стандартною фіксованою ставкою 2,50 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.

Знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується за умов, визначених пунктом 1.4.2 Договору № 4446489.

Укладений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 42081 та складається з Договору № 4446489 про надання споживчого кредиту від 05.03.2024, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Паспорта споживчого кредиту (а.с. 28 42).

05.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до Договору № 4446489, яким збільшили наданий кредит на 4 000 грн. Тим самим визначивши загальну суму кредиту у розмірі 17 000 грн. При цьому, строк кредитування, відсоткова ставка та періодичність сплати процентів залишились незмінними пункт 1.5, 1.6 Додаткового договору (а.с. 18 20).

Додатковий договір від 05.03.2024, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту і реальної річної процентної ставки за договором та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем 05.03.2024 о 19:31:15 одноразовим ідентифікатором 31993 (а.с. 18 19, 20, 43 45).

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до нього виконало в повному обсязі шляхом зарахування кредитних коштів в сумі 13 000 грн та 4 000 грн на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією про переказ коштів від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 1771-0111 від 01.11.2024 та № 1772-0111 від 01.11.2024 (а.с. 16, 17).

Належність картки № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 та зарахування на неї 05.03.2024 коштів в сумі 13 000 грн та 4 000 грн, підтверджено листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06.03.2025 за № 20.1.0.0.0/7-250226/93505-БТ, що наданий на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 125).

Із розрахунку заборгованості за договором № 4446489 від 05.03.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, наданого позивачем убачається, що у період з 06.03.2024 до 03.04.2024 відповідачу відсотки нараховувалися за пониженою процентною ставкою 1,63 %, що становить 276,25 грн в день. Із 04.04.2024 по 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» як первісний кредитор здійснило нарахування процентів за Договором № 4446489 за стандартною процентною ставкою 2,5 % або 425 грн в день. У свою чергу, ОСОБА_1 платежів на рахунок кредитора за вказаний період не здійснював (а.с. 45 52).

Таким чином, станом на 25.10.2024 заборгованість за кредитним договором від 03.05.2024 № 4446489 склала 125 275 грн, з яких: 17 000 основний борг, 99 775 грн проценти за користування кредитом та 8 500 грн штрафні санкції (а.с. 48 52).

Підпунктом 5.1.3 пункту 5.1 Договору № 4446489 передбачено, що ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення (а.с. 32).

На підставі укладеного 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» (змінене найменування ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал») договору факторингу № 25/10/2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 05.03.2024 № 4446489 у сумі 125 275 грн (а.с. 54, 87 98).

Рішенням єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2025 №251124/1 змінено назву ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 83).

Згідно укладеного Договору факторингу № 25/10/2024 позивач нарахував відповідачу за період із 26.10.2024 по 06.02.2025 (104 календарні дні) проценти за стандартною процентною ставкою 2,5%, що становить: 17 000 грн * 2,5% * 104 календарних дні = 44 200 грн (а.с. 8 на звороті).

Відповідач у судові засідання не з`явився, факт укладення 05.03.2024 Договору № 4446489, додаткової угоди до нього, погодження усіх істотних умов та отримання в кредит коштів в розмірі 17 000 грн не заперечував.

Доказів повного чи часткового виконання обов`язків за Договором № 4446489 ОСОБА_1 суду не надав.

За приписами статті 1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір № 4446489 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.03.2024 укладено відповідачем із первісними кредиторами в електронній формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»)

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

За приписами статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642ЦК України).

ТОВ «Лінеура Україна» проінформувало боржників, у тому числі, відповідача у справі, про відступлення прав вимоги за Договором шляхом розміщення відповідної інформації в особистому кабінеті боржника та шляхом відправлення смс повідомлення на його фінансовий номер телефону (а.с. 48).

Як убачається з матеріалів справи, позивач належить до фінансових установ, які мають право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг.

Відповідно до статей 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4446489 від 05.03.2024 та додатковий договір до нього укладені в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам статей 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. На виконання вимог частини першої статті 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочинів, у зв`язку з чим вони відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами.

Приписами статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом положень пункту 1 частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини першої статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вищевказаний договір про надання кредиту, додаткова угода до нього та договір факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому у відповідності до положень статей 6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання умов кредитного договору відповідачем, який був ознайомлений з умовами користування отриманими ним кредитними коштами та знав про умови щодо сплати процентів.

Отже, за відсутності доказів повного чи часткового погашення заборгованості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 000 гривень та проценти за користування кредитними коштами

Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд враховує таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5, за змістом якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Водночас пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» установлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023, то з урахуванням перехідного періоду, максимальний розмір денної процентної ставки із 25.12.2023 до 22.04.2024 становить 2,5 %, із 23.04.2024 до 20.08.2024 1,5 %, а з 21.08.2024 1 %.

За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Отже, за користування кредитом відповідач заборгував позивачу проценти:

1)у період із 05.03.2024 по 03.04.2024 (30 днів) діяла понижена ставка за Договором №4446489 1,63 % або 276,25 грн в день, тоді заборгованість за процентами у цей період становить: 30* 276,25 = 8 287,50 грн;

2)за період 04.04.2024 22.04.2024 (19 днів) проценти по Договору № 4446489 нараховані за стандартною базовою ставкою 2,5 %, що становить 425 грн в день: 19 * 425 = 8 075 грн;

3)23.04.2024 20.08.2024 або 120 днів (період застосування визначеної Законом України № 3498-ІХ максимальної денної процентної ставки на рівні 1,5%), тоді проценти за користування відповідачем кредитом у цей період становлять: 120 * 255 грн (17 000*1,5%) = 30 600 грн;

4)21.08.2024 06.02.2025 (170 днів) період з максимальним розміром денної процентної ставки 1 % або 170 грн, тоді заборгованість за процентами у цей проміжок часу складає: 170*170 = 28 900 грн.

Загальний розмір заборгованості за процентами у межах строку кредитування за Договором становить: 8 287,50 грн + 8 075 грн + 30 600 грн + 28 900 грн = 75 862,50 грн.

Суд вважає, що позивачем доведений факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, позивач набув права вимоги до відповідача, який, у свою чергу, отримав кредитні кошти, але обов`язок щодо повернення кредиту не виконував ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем.

Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши Договір № 4446489, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 92 862,50 грн, у тому числі 17 000 гривень боргу за тілом кредиту, 75 862,50 грн відсотків за користування кредитом.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із таких положень цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольняє частково на суму 92 862,50 грн, що становить 57,68 % ціни позову, то із відповідача на користь товариства слід стягнути 1 397,24 грн (2 422,40 грн * 57,68%) сплаченого позивачем судового збору.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: ордер адвоката на надання правничої допомоги (а.с. 39), Договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 87 88), заявку № 6655 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 22 23), акт № 6655 від 06.02.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 53), рахунок на оплату №6655-06/02-2025 від 06.02.2025 (а.с. 55).

Відповідно до пункту 4.8 Договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно узгодженого та підписаного акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили (а.с. 88).

Заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу становить 10 000 грн.

Клопотань про зменшення розміру гонорара адвоката через необґрунтованість розрахунку чи неспівмірність із виконаною роботою від відповідача не надходило, тому суд, керуючись приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на корить позивача пропорційно до задоволених вимог 5 768 грн (10 000 грн * 57,68%) витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із до ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4446489 від 05.03.2024 у розмірі 92 862 (дев`яносто дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 50 копійок, у тому числі: 17 000 грн тіло кредиту, 75 862,50 грн заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1 397 (одна тисяча триста дев`яносто сім) гривень 24 копійки та 5 768 (п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення складене 09 квітня 2025 року.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДОПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА