Справа № 643/5262/25
Провадження № 2-о/643/259/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Харківської міської ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,

в с т а н о в и в:

02.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах недієздатної ОСОБА_2 про продовження строку дії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.04.2023 про визнання фізичної особи недієздатною.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у даній справі, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.04.2023 (далі - рішення). У рішенні зазначено, що строк його дії становить 2 роки, тобто до 06.04.2025.

Одночасно в зазначеному рішенні зазначено, що роз`яснити опікуну ОСОБА_1 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради їх право звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного статтею 300 ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 300 ЦПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Частиною сьомою статті 300 ЦПК України визначено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Вказана заява ОСОБА_1 надійшла в провадження Московського районного суду м. Харкова 02.04.2025, тобто за чотири дні до закінчення строку дії рішення, що унеможливлює вирішення судом питання про продовження строку його дії.

Таким чином, навіть у разі відкриття провадження у справі та подальшого її розгляду, суд з об`єктивних причин буде позбавлений можливості виконати завдання цивільного судочинства, визначені ст. 2 ЦПК України, а саме забезпечити своєчасний розгляд і вирішення даної цивільної справи та ефективний захист прав її учасників.

Так, станом на час надходження заяви до Московського районного суду м. Харкова, остання набула ознак завідомо безпідставної та безпредметної, оскільки суд з вказаних вище мотивів незалежно від висновку експертизи буде позбавлений можливості продовжити строк дії рішення.

Велика Палата Верховного Суду у п. 50 постанові від 22.02.2022 у справі № 642/8107/14-ц зазначила, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» від 21 лютого 1975 року № 4451/70, пункт 57 рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року № 8225/78, пункт 37 рішення у справі «Guerin v. France» від 29 липня 1998 року № 25201/94, пункт 96 рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року № 15123/03, пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року № 24402/02, пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України»); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах «Osman v. The United Kingdom» від 28 жовтня 1998 року № 23452/94 та «Kreuz v. Poland» від 19 червня 2001 року № 28249/95).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що повернення клопотання (заяви) про продовження строку дії рішення за конкретних обставин даної справи переслідує легітимну мету, а саме ефективне виконання завдань цивільного судочинства, та не перешкоджає самій суті права доступу до суду, оскільки станом на даний час належним способом захисту прав учасників справи є звернення до компетентного суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, у разі наявності для того законних підстав.

За таких обставин суд приходить до висновку про повернення заяви (клопотання) заявнику.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 185, 258-261, 294, 300, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Харківської міської ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити учасникам справи, що належним способом захисту їх прав є подання до компетентного суду, в разі наявності для того законних підстав, заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Харченко А.М.