Справа №491/249/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ананьїв в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 102114 гривень 60 копійок. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 14 вересня 2018 року АТ «Перший український міжнародний банк» відповідачу ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №401 було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15000 гривень, який пізніше було збільшено до 55583 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. У зв`язку з наведеним відповідач станом на 01 лютого 2024 року має заборгованість в розмірі 102114 гривень 60 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 55582 гривні 31 копійка, заборгованості за процентами у розмірі 46532 гривні 29 копійок, заборгованість за комісією 00 гривень 00 копійок. У зв`язку з наведеним позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості, а також судові витрати, понесені банком під час звернення із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

З урахуванням того, що позовна заява була подана до суду через підсистему «Електронний суд», позивачем відповідачу була направлена копія позовної заяви з додатками до неї, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» від 13 березня 2024 року, а тому судом відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем його проживання АДРЕСА_1 , однак 03 червня 2024 року до початку судового засідання на електронну пошту надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з проходженням військової служби, при цьому заява подана на електронну пошту суду без електронно-цифрового підпису (а.с.66).

Також за зареєстрованим місцем проживання відповідача направлялись повістки про виклик до суду на 20 серпня 2024 року, 07 жовтня 2024 року, 04 грудня 2024 року, 12 лютого 2025 року, 10 квітня 2025 року, відповідач в судові зсідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв, хоча відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується пошти повідомленням, яке повернулось до суду (а.с.69), конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.74, 76).

Також від відповідача на електронну пошту суду 24 жовтня 2024 року надходила заява в якій він просив відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з тим, що він не має можливості прийняти участь у судовому засіданні, при цьому заява подана на електронну пошту суду без електронно-цифрового підпису (а.с.75).

Суд звертає увагу, що до заяви, яка надійшла до суду 03 червня 2024 року, відповідачем не додано доказів проходження ним військової служби, як підстави неможливості його участі у розгляді справи, а також до заяви, яка надійшла до суду 24 жовтня 2024 року, відповідачем не додано доказів обставин, які перешкоджають його явку до суду для участі у розгляді справи, та у самій заяві відповідачем такі обставини не зазначені. При цьому вказані заяви підтверджують той факт, що відповідачу відомо про розгляду вказаної справи в Ананьївському районному суді Одеської області, однак відповідач, як було зазначено вище, у визначені в ухвалі про відкриття провадження строки не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, доказів, які спростовують позовні вимоги, тощо.

Крім того, інформація щодо даної справи також розміщена в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://an/od.court/gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.4).

Як було зазначено вище, відповідач в судові засідання не з`явився, хоча відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем також подано не було.

Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 8 ст.178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 11 травня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.9-10), витягом з реєстру територіальної громади, виданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №866 від 26 березня 2024 року (а.с.61).

Так встановлено, що 14 вересня 2018 року відповідач звернувся до позивача з заявою №401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати кредитну картку. У вказаній заяві відповідач просив позивача встановити на кредитну картку НОМЕР_3 кредитний ліміт в розмірі 15000 гривень. Також підписавши вказану заяву власним підписом, відповідач погодився з усіма умовами договору щодо користування кредитними коштами та іншими істотними умовами кредитного договору. На вказаній заяві міститься особистий підпис відповідача, а також відповідачем підписано особистим підписом паспорт споживчого кредиту в якому зазначені всі умови укладеного між ним та позивачем кредитного договору, зокрема, щодо процентів за користування кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо (а.с.8 зворотній бік аркуша).

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06 квітня 2018 року), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол №694 від 06 березня 2018 року, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №01 від 14 вересня 2018 року, кредитний ліміт по вказаному договору з 15000 гривень у період з 14 вересня 2018 року по 15 червня 2023 року збільшено до 55583 гривень 00 копійок (а.с.26).

Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою за вище вказаним договором по поточному рахунку № НОМЕР_4 за період з 14 вересня 2018 року по 01 лютого 2024 року (а.с.30-46).

Відповідач свої зобов`язання за вище вказаним договором належним чином не виконав, а тому відповідно до розрахунку заборгованості за договором №401 від 14 вересня 2018 року, укладеним між АТ «ПУМБ» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 01 лютого 2024 року заборгованість за кредитом складає 102114 гривень 60 копійок, яка складається з: заборгованості по сумі кредиту у розмірі 55582 гривні 31 копійка, заборгованості за процентами у розмірі 46532 гривні 29 копійок, заборгованості за комісією 00 гривень 00 копійок (а.с.26-30).

Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача через невиконання ним умов вище вказаного кредитного договору складає 102114 гривень 60 копійок.

Відповідач також ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.9)

Також судом встановлено, що щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем за вище вказаним кредитним договором позивачем направлялася відповідачу письмова вимога (повідомлення) з вимогою виконання відповідачем умов договору та сплати заборгованості за цим кредитним договором (а.с.23 (зворотній бік аркуша)-24), та вказана письмова вимога (повідомлення) надсилалася відповідачу, що підтверджується списком №20240205 ПУМБ_1636 до рекомендованого листа (а.с.24-25), однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодним чином не відреагував на вказану письмову вимогу (повідомлення), не повідомив банк про причини невиконання умов кредитного договору тощо.

Судом встановлено, що на момент надходження справи до суду та її розгляду в суді відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості згідно вказаного вище кредитного договору. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, отримав копію позовної заяви з додатками до неї, подавав заяви про відкладення розгляду справи, не додавши до них доказі тих обставин, за яких він просив відкласти розгляд справи, а тому відповідачу було достеменно відомо про розгляд даної справи, відомий зміст позовних вимог. Тобто, вище вказаний розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем вище вказаний кредитний договір не оспорений та у встановленому законом порядку, не визнаний недійсним, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.204 ЦК України його умови підлягають виконанню.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивач в позовній заяві просить крім тіла кредиту, тобто, суми, яку фактично отримав в борг відповідач, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками та комісією, розмір яких передбачений умовами заяви та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем.

З урахуванням того, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимог ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів та заборгованості по комісії за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем за час розгляду справи судом не надано заперечень проти позову, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тощо.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати з оплати суми судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, понесені позивачем при подачі позову до суду відповідно до платіжної інструкції №157 від 14 березня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 279, 280-283, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 11 травня 2005 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, заборгованість в розмірі 102114 (сто дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 11 травня 2005 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "__"__________________20___ року.