справа № 274/1216/25
провадження № 2/0274/901/25
Рішення

Іменем України

11.04.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Шабатин Н.А. звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 в розмірі 9873,85 грн.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 28.12.2023 року ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №28.12.2023-100001446. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит в розмірі 8000 грн строком на 70 днів, зі сплатою процентів у розмірі: фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,35% за 1 день користування; денна процентна ставка в розмірі 1,2% за 1 день користування. Комісія 15% від суми кредиту - 1200,00 грн.

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 28.01.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 88 днів з дати надання. Дата повернення - 24.03.2024.

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 15.02.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 106 днів з дати надання. Дата повернення - 11.04.2024.

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 21.03.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 127 днів з дати надання. Дата повернення - 02.05.2024.

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 12.04.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 149 днів з дати надання. Дата повернення - 24.05.2024.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.05.2024, утворилась заборгованість у розмірі 9873,85 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн та по процентам в розмірі 3572,73 грн, чим порушуються права та інтереси ТзОВ «Споживчий центр».

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.34 - 35).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який отримав 04.03.2025

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 28.12.2023 ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) №28.12.2023-100001446, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір підписано електронним цифровим підписом сторін (а.с.11-17).

Як вбачається з Заявки до кредитного договору №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023, сума кредиту складає 8 000 грн; строк кредитування - 70 днів. Дата повернення кредиту - 06.03.2024. Розмір процентної ставки: фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,35% за 1 день користування; денна процентна ставка в розмірі 1,2% (6699,51/8000)70х100%. Комісія за надання кредиту - 15% від суми кредиту - 1200,00 грн.

28.12.2023 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 8 000 грн, що підтверджується квитанцією № від 28.12.2023, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі (а.с.20).

В подальшому, сторонами було погоджено продовження дії договору кредитного договору №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 шляхом укладення додаткових договорів:

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 28.01.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 88 днів з дати надання. Дата повернення - 24.03.2024 (а.с.26).

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 15.02.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 106 днів з дати надання. Дата повернення - 11.04.2024 (а.с.25).

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 21.03.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 127 днів з дати надання. Дата повернення - 02.05.2024 (а.с.24).

Кредитний договір №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 12.04.2024. Умовами додаткової угоди сторонами погоджено строк кредитування - 149 днів з дати надання. Дата повернення - 24.05.2024 (а.с.22 - 23).

Внаслідок невиконання умов кредитного договору, у відповідача виникла заборгованість за зобов`язанням.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 9873,85 грн, яка складається: 8000 грн - основний борг, 3572,73 грн - проценти (а.с.21).

До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає доведеним факт укладення вищевказаного договору про надання кредиту між сторонами.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023, матеріали справи містять належні докази про укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредиту в розмірі 8000 грн, розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

З відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 9873,85 грн, яка складається: 6301,12 грн - основний борг, 3572,73 грн - проценти.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.12-13,76-81,89, 247,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за кредитним договором №28.12.2023-100001446 від 28.12.2023 в розмірі 9873,85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2025 року

Суддя: Т.М.Вдовиченко