УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 2-12454/10

провадження № 61-2656ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання дублікатів виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Маріуполі

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1

про стягнення суми боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2025 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 04 лютого 2025 року у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

З прохальної частини касаційної скарга вбачається, що заявниця просить «скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року

та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року залишити в силі».

Проте за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 12 грудня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у справі

№ 2-12454/10 постановляв ухвалу про задоволення заяви про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, суд звертає увагу заявниці, що відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення

у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково

і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне

з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Таким чином, заявниці слід уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги щодо судового рішення суду першої інстанції, яке вона просить залишити в силі,

та викласти їх відповідно до вимог статті 409 ЦПК України і надіслати на адресу суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу,

про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк