Провадження №: 2/755/296/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, ініційоване судом питання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2024 року (вх.№61139) до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради з вимогами:

«Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з лютого 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом»

07 листопада 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справі передано у провадження головуючому - судді Дніпровського районного суду міста Києва Арапіній Н.Є.

12 листопада 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Арапіна Н.Є..) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

09 січня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Арапіна Н.Є..) постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання від 09 січня 2025 року (а.с.83)

18 березня 2025 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження №69 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ».

18 березня 2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя вказану цивільну справу передано у провадження головуючому - судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

09 квітня 2025 року в судовому засіданні, за ініціативою суду, на вирішення учасників цивільного процесу винесене питання про залишення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування без розгляду на підставі п.8 ч.ю1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю доказів сплати позивачем судового збору при звернені з цим позовом до суду.

Представник позивача - адвокат Д. Тандир в судовому засіданні вислови свої заперечення щодо підстав для залишення позову без розгляду, наголосив, що дійсно позивач зверталась з аналогічним позовом до суду, однак провадження у справі не було відкрито, позовну заяву повернуто позивачу, тому при повторному звернені з цим позовом до суду позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору, яка долучалась по іншій справі, на думку представника, позивач не зобов`язана звертатись із заявою про повернення судового збору та повторно сплачувати судовий збір за наявності оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за подання аналогічного позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Вислухавши думку представника позивача, надавши оцінку наявним у справі доказам на підтвердження дотримання позивачем вимог цивільного процесуального кодексу при зверненні з цим позовом до суду, суд приходить до наступних висновків.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Виходячи з положень ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку одержувач зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів. Судовий збір може бути перерахований через будь-яку установу банку чи відділення зв`язку із зазначенням необхідних реквізитів.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Автоматизованою системою документообігу суду кожна квитанція приєднується до конкретної судової справи, а також перевіряється інформація про підтвердження сплати судового збору від Казначейства.

Разом з тим, в проваджені Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільні справа №755/1834/24 (головуючий суддя Галаган В.І..) за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

При зверненні з цим позовом до суду (цивільна справа №:№755/19580/24 ) представником позивача - адвокатом Д. Тандир, на підтвердження сплати судового збору долучено квитанцію №2РL811526 від 15 травня 2024 року на суму 14 600,00 гривень, призначення платежу - Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до даних з АСДС, відомості про зарахування сплачено судового збору позивачем за вказаним вище платіжним документом підтверджена Випискою про зарахування судового збору, а саме: у комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3».

Під час перевірки зарахування до держбюджету вказаної суми встановлено, що така ж само квитанція подавалась в межах розгляду іншої цивільної справи, зазначена інформація підтверджена звітом (Виписка про зарахування судового збору), сформованим з КП Д-3 від 09 квітня 2025 року.

Таким чином дублікат чека (приєднаний до справи - а.с.1) при повторному звернені із аналогічним позовом не може вважатися доказом сплати судового збору, оскільки цей платіжний документ по сплаті судового збору зараховано до держбюджету в іншій цивільній справі.

А відтак встановлені обставини вказують, що заявник не сплатив судовий збір у цій справі.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву в останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Зважаючи на викладене, суд зауважує, що неможливість використання документа про сплату судового збору, який подавався до первинної позовної заяви, яку суд повернув (залишив без розгляду), не обмежує та не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону №3674-VIтакий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була йому повернута. (залишена без розгляду).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №9901/447/21.

Виходячи з положень п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, оскільки при зверненні з цим позовом до суду позивачем не надано докази, які мали підтвердити сплату судового збору у порядку та розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», що зумовлює настання процесуальних наслідків передбачених п. 8 ч. 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 149, 151, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я: