Справа № 307/1268/25
Провадження №6/307/20/25
УХВАЛА

іменем України

11 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі судді Сас Л.Р., секретар судового засідання Кривошея Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) подання приватного виконавця Романа Романа Михайловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ,

встановив:

Приватний виконавець Роман Р.М. 10 квітня 2025 року звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого листа № 2-2008, виданого 17 вересня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» (стягувача замінено на ТОВ «Діджи Фінанс») 882 130,15 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 823 грн. судового збору.

В обґрунтування подання посилався на те, що за вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 12 вересня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження АТ «Укрпоштою», згідно розписки - вручено особисто боржнику.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавцем на адресу боржника АТ «Укрпоштою» надсилалися виклики про явку до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, а саме: № 02-01/18437 від 26.11.2024 та №02-01/20219 від 18.12.2024, трекінги відстеження поштових відправлень № 390 та № 221, які згідно електронного кабінету АТ «Укрпошти» - вручено особисто боржнику, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатньою підставою для того, щоб вважати боржника належно повідомленим.

Приватним виконавцем, в порядку ст. 48, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника від 13.03.2020, 29.09.2021, 14.12.2022та 12.11.2024, для забезпечення реального виконання рішення та листи направлено електронним обміном в банківські установи.

Крім того, направлено вимоги в банк, про надання інформації про стан рахунків боржника.

Згідно з відповідей, коштів, на які можна звернути стягнення, в достатньому обсязі не виявлено; на виявлених рахунках боржника недостатньо коштів для задоволення вимог стягувача.

Із відповідей Державної податкової служби України встановлено, що боржниця офіційно ніде не працевлаштована, на обліку в ДПС, як особа підприємець не перебуває.

Згідно з інформації, наданої Пенсійним фондом України в системі АСВП, встановлено, що боржниця пенсії не отримував і станом на 09.04.2025 не отримує.

Під час виконання рішення суду виконавцем при перевірці майнового стану боржника, з наданих відповідей з МВС в системі АСВП, встановлено, що за боржницею відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Згідно відповідей з Державної прикордонної служби України в системі АСВП №: 262272525 від 09.04.2025 встановлено, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинала та перетинає державний кордон та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

В ході проведення перевірки майнового стану боржника та згідно витягу з ДРРП на нерухоме майно №421944310 від 09.04.2025, встановлено, що у боржниці відсутнє майно, яке належить їй на праві власності.

Не зважаючи на неодноразові виклики боржниці до офісу приватного виконавця та вручення вимоги їй особисто, боржниця умисно ігнорує їх і не робить жодних дій, спрямованих на виконання виконавчого листа, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, всі заходи виявилися безрезультатними. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржник рішення не виконав, у зв`язку із чим виникла необхідність застосувати щодо неї заходи примусового виконання.

Від державного виконавця надійшла заява про розгляд подання за його відсутності та підтримання подання.

Дослідивши обставини подання та додані до нього документи, суд дійшов висновку про задоволення подання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

17 вересня 2012 року Тячівським районним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2-2008/11 на підставі рішення Тячівського районного суду від 26 липня 2012 року про солідарне стягнення з з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» (стягувача замінено на ТОВ «Діджи Фінанс») 882 130,15 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 823 грн. судового збору (10, 11).

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом (а. с. 9 - 10).

12 вересня 2019 року приватним виконавцем Романом Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано боржнику за зареєстрованою адресою її проживання, яку їй вручено особисто 12.09.2019, про що свідчить її підпис (а. с. 11 - 13).

15 листопада 2023 року постановою приватного виконавця Романа Р.М. замінено сторону стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» (а. с. 13, 14).

26.11.2024 та 18.12.2024 приватним виконавцем надіслано ОСОБА_1 виклики про необхідність явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, які згідно трекінгу відстеження вручення поштового відправлення: «вручено» боржнику (а. с. 14- 17).

Однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Під час виконання виконавчого листа № 2-2008/11, виданого 26 липня 2012 року, приватним виконавцем Роман Р.М. винесено ряд постанов про арешт коштів божника ОСОБА_1 , а саме: 13.03.2020, 29.09.2021, 14.12.2022 та 12.11.2024, на підставі яких накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після внесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику (а. с. 18 - 21).

Вказані постанови направлено до банківських установ; також до низки банків надіслані вимоги, про надання інформації щодо стану рахунків боржника.

Із відповідей, наданих банківськими установами, видно, що коштів, на які можна звернути стягнення, в достатньому обсязі, не виявлено; на виявлених рахунках боржника недостатньо коштів для задоволення вимог стягувача (а. с. 22 - 27).

Із відповідей Державної фіскальної служби України від 13.04.2020, 12.08.2020, 18.11.2020, 13.01.2021, 16.04.2021, 10.08.2021, 03.12.2021, 01.02.2022 та 20.09.2022 вбачається, що інформація щодо джерел отримання доходу в ДРФО відсутня (а. с. 27 - 31).

Із відповідей Державної податкової служби України від 24.071.2023, 03.03.2024, 12.11.2024 та 13.12.2024 видно, що відсутні відомості про доходи, отримані боржником (а. с. 32 - 33).

Із відповідей Пенсійного фонду України на осіб-боржників, які отримують пенсії від 18.11.2020, 26.01.2021, 16.04.2021, 31.08.2021 та 03.11.2021 відомо, що за вказаним запитом інформацію не знайдено; із відповідей від 03.03.2024, 12.11.2024, 13.12.2024 та 09.04.2025 видно, що особу в РЗО знайдено, однак відсутні дані про отримання нею доходу (а. с. 34 - 38).

Із відповідей Міністерства внутрішніх справ України від 12.08.2020, 15.10.2020, 23.12.2020, 10.02.2021, 15.04.2021, 25.06.2021, 28.08.2021, 02.11.2021, 01.02.2022, 19.09.2022, 20.10.2022, 24.07.2023 та 03.03.2024 відомо, що відсутні дані про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а. с. 39 - 45).

Із відомостей з Державного реєстру іпотек відомості відсутні (а. с. 55)

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.04.2025 відомо, що на незакінчений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови серії та номер: 51326760, виданої 14.06.2016 Тячівським РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатскій області, накладено арешт із забороною його відчуження (а. с. 54 - 55) .

Із відповіді Державної прикордонної служби України відомо, що боржник ОСОБА_1 у період з 22.12.2019 по 21.03.2025, на постійній основі перетинала державний кордон України (а. с. 45 - 54).

Дослідивши вжиті приватним виконавцем заходи встановлено, що на виявлених рахунках боржника у банківських установах, кошти в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача відсутні; боржник офіційно не працює, пенсію не отримує, нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, не виявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Боржник ОСОБА_1 зазначених обов`язків не виконала.

Крім цього, після ухвалення судового рішення, набрання ним законної сили, відкриття виконавчого провадження та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 не здійснила жодних дій для сплати заборгованості.

Вказані обставини порушують права стягувача на виконання рішення суду та унеможливлюють відновлення його порушених прав за захистом яких він звернувся до суду, а також порушують принципи судочинства, згідно з яким всі судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», яким регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Згідно з п. 5) ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ураховуючи наведене, є підстави тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як захід забезпечення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 441 ЦПК України, суд

постановив:

Подання приватного виконавця Романа Р.М. про тимчасове обмеження права виїзду за межі України фізичної особи боржника ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до виконання зобов`язань, покладених на неї на підставі виконавчого листа № 2-2008 , виданого 17 вересня 2012 року на виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області 26 липня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення солідарно - 882 130,15 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 823 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.Р.Сас