КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1401/25
Провадження № 2-з/488/9/25
УХВАЛА

Іменем України

10.04.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Буряченко Т.М., звернувся до суду через систему «Електронний суд» з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в обґрунтування якої зазначив, що 01.09.2020 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого, остання отримала в борг 37000,00 доларів США, що еквівалентно 1019786,60 грн., відповідно до офіційного курсу НБУ, встановленого на момент укладання договору (станом на 01.09.2020 року курс 1 долар США = 27,5618 грн.) зі строком повернення 01.09.2022 року.

Даний договір позики посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2122.

Станом на теперішній час, ОСОБА_2 позику не повернула та заборгованість за договором позики становить 1 529 676,20 грн. (курс 1 долара США = 41, 3426 грн.).

У зв`язку із викладеним, заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01.09.2020 року, а тому існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), які знаходяться на всіх рахунках останньої в усіх банківських або інших фінансово кредитних установах у межах суми позову 1 529 676,20 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, та враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із майбутніми заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява заявника про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Крім того, звертаю увагу заявника на ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У разі не подання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються, відповідно до п.1 ч.13 ст. 158 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , які знаходяться на всіх рахунках останньої в усіх банківських або інших фінансово кредитних установах у межах суми позову 1 529 676,20 грн.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Л.І. Селіщева