КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2840/23
Провадження № 4-с/488/11/25
У Х В А Л А

Іменем України

14.04.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Годунова Т.О.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

За допомогою засобів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову державного виконавця, у якій просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сніжани Килевник від 27.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76897118;

- відновити виконавче провадження №76897118.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконання ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.06.2024 про забезпечення позову у цивільній справі № 488/2840/23 постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сніжани Килевник від 23.01.2025 відкрито виконавче провадження № 76897118.

Згідно з вказаною ухвалою ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі законної сили, зобов`язано надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 у визначені дня та час.

Постановою державного виконавця від 27.02.2025 вказане вище виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанову заявник отримав 28.02.2025.

Вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки в резолютивній частині ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.06.2024 зазначено, що відповідні зобов`язання ОСОБА_2 діють на час розгляду справи судом до моменту набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 488/2840/23.

При цьому державний виконавець фактично самоусунулася від виконання обов`язків. Все виконання ухвали звелося до оголошення боржнику її резолютивної частини, жодного разу не перевіряла виконання судового рішення, невмотивовано і незаконно закінчила виконавче провадження, чим порушила права заявника як стягувача.

Посилаючись на викладене, просив скаргу задовольнити.

У судовому засіданні 03.04.2025 заявник підтримав вимоги скарги та просив задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець та боржник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином.

Державний виконавець про причини неявки суду не повідомив.

Від боржника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності. При цьому, боржник пояснила, що добровільно виконує ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.06.2024 у повному обсязі. Крім того, ОСОБА_1 забирає доньку і в інші дні, які не передбачені ухвалою.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши скаргу та додані до неї письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 488/2840/23 (провадження № 2/488/157/25) за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.06.2024 (провадження № 2/488/402/24) задоволено заяву ОСОБА_5 про заміну заходу забезпечення позову у вказані вище цивільній справі.

Постановлено замінити заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.10.2023, з урахуванням ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.10.2023 про виправлення описки та постанови Миколаївського апеляційного суду від 25.10.2023 (провадження № 2-з/488/27/23) на інші, а саме:

- зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі);

- зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування з донькою ОСОБА_6 , у ті дні, коли ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години).

На виконання вказаної ухвали в частині зобов`язання ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі), постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.01.2025 було відкрито виконавче провадження № 76897118.

Постановою цього ж державного виконавця від 27.02.2025 виконавче провадження № 76897118 закінчено. В постанові зазначено, що, згідно з актом державного виконавця від 25.02.2025 до відома боржника доведено резолютивну частину ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.06.2024 у справі № 488/2840/23. Вказані обставини є підставою для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд враховує, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно з положеннями статей 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість, неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

З огляду на зміст ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню на підставі виконавчих документів підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконання судових рішень про встановлення побачення з дитиною здійснюється згідно з вимогами ст. 63 та ст. 64-1 цього Закону.

Так, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Вказаним вимогам Закону відповідає і порядок виконання рішень немайнового характеру, встановлений у розділі ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами).

З огляду на вимоги вказаних нормативних актів, при виконанні боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону (пункти 8, 10 розділу ІХ Інструкції).

Натомість, з огляду на зміст оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем був складений акт від 25.02.2024, згідно з яким до відома боржника доведено резолютивну частину рішення згідно з ухвалою суду, примусове виконання якої здійснювалося. Відсутні відомості про перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною.

Такий спосіб виконання судового рішення суперечить вимогам як Цивільного процесуального кодексу України, так і Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, з огляду на вимоги ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», добровільне виконання боржником рішення про встановлення побачень з дитиною, не звільняє державного виконавця від обов`язку дотримуватися вимог цього Закону щодо умов та порядку закінчення виконавчого провадження.

За вказаних обставин, передчасне та безпідставне закінчення виконавчого провадження порушує права скаржника, забезпечені судовим рішенням.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги в повному обсязі, визнавши неправомірною постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сніжани Килевник від 27.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76897118, а також зобов`язати вказаний відділ відновити виконавче провадження №76897118 з метою виконання вимог ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 1, 63, 64-1, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-260, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сніжани Килевник від 27.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76897118.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження № 76897118 для виконання вимог ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду складена 14 квітня 2025 року.

Суддя Я.В. Щеглова