1Справа № 335/2290/25 2/335/1633/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

за участю секретаря: Шевченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 серпня 2017 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 659. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені, почуттів немає, різні погляди на життя і не має сенсу у подальшому перебуванні у шлюбі. Підстава розлучення - відсутність шлюбних відносин та несумісність характерів і поглядів. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 . Вважає відновлення подружніх стосунків неможливим через втрату почуттів та різних поглядів на шлюбне життя, а тому просила суд розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою від 17.03.2025 року відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника позивача та від позивача надійшли заява про розгляд справи за відсутність позивача та представника позивача. Позов підтримано у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 22 серпня 2017 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 659 22.08.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 07.09.2018 р.

Судом також встановлено те, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага, різні погляди на життя. Підстава розлучення - відсутність шлюбних відносин та несумісність характерів і поглядів

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи щодо примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим і не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Ураховуючи клопотання позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища « ОСОБА_5 » суд вважає можливим його задовольнити, оскільки відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 206, 247, 258,259,263-265,272,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 22 серпня 2017 р. Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 659.

Залишити ОСОБА_8 її шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Апаллонова