Провадження № 2/127/2070/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Бабкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Другої вінницької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Тепті Ніли Яківни, про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними та просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , складений на користь ОСОБА_2 , посвідчений 09 червня 2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я., та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.06.2018 року, видане Другою вінницькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 1-543, мотивуючи позовні вимоги тим, що спадкодавець ОСОБА_3 під час вчинення заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, зокрема, внаслідок вживання медичного препарату «Корвалол».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Другу вінницьку державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Тептю Нілу Яківну.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2020 року було витребувано від Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» відомості (з наданням підтверджуючих документів) щодо проходження за життя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) психіатричного огляду (оглядів) та перебування на обліку у лікаря-психіатра; витребувано від Вінницького міського суду Вінницької області для огляду у судовому засіданні матеріали цивільної справи № 127/5812/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 року було витребувано від Другої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 345/2016, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ; витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Тепті Ніли Яківни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо посвідчення 09.06.2015 року за реєстровим № 419 заповіту ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 року було витребувано від КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5" картку амбулаторного хворого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 ), а також належним чином засвідчену копію її свідоцтва про смерть із зазначенням причини смерті; витребувано від КНП "Вінницька міська клінічна лікарня № 3" (м. Вінниця, вул. Маяковського, 138) історію хвороби (перебувала на лікуванні в період 2014-2016 років) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 ); у судове засідання викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Спірідонова В.В. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2021 року було призначено у справі посмертну судову психіатричну експертизу; провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено; витребувано у відповідача ОСОБА_2 індивідуальну карту амбулаторного хворого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2021 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2021 року булоу судове засідання було викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2022 року провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2022 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 року було призначено повторну посмертну комісійну судову психіатричну експертизу, проведення якої було доручено Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2023 року було поновлено провадження у справі, оскільки відділення судово-психіатричної експертизи № 5 КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» припинило діяльність та розпочалася діяльність Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», однак ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 року про проведення повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи не може бути виконана експертами Львівської філії, оскільки вказаною ухвалою проведення експертизи доручено іншій установі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 року було призначено повторну посмертну комісійну судову психіатричну експертизу, проведення якої було доручено Львівській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2025 року було поновлено провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, зазначивши, що вважає, що її бабуся ОСОБА_3 , вчиняючи заповіт, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати через вживання препарату «Корвалол», що не було враховано судовими експертами.

При цьому, позивач ОСОБА_1 неодноразово наголосила, що не потребує присутності у судовому засіданні (у тому числі, участі у судових дебатах) її представника адвокат Чернюк С.С.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Спірідонов В.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки згідно з висновками як перевинної, так і повторної комісійної посмертої судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 під час вчинення заповіту усвідомлювала значення своїх дій та могла ними керувати; крім того, сторона відповідача просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Тептя Ніла Яківна у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду було подано заяву про розгляд справи без участі (т. 1, а.с. 100).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Другої вінницької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вивчивши матеріали даної цивільної справи, матеріали цивільної справи № 127/5812/17, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2017 року, актовий запис № 3403 (т. 1, а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за попереднім заповітом ОСОБА_3 , посвідченим 07.07.2000 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. за реєстровим № 1377.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 09.06.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. за реєстровим № 419, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 13).

Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт; заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт; заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним; заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни.

18 червня 2018 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. за реєстровим № 1-543 було посвідчено Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 13).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як на підставу для визнання заповіту недійсним позивач посилалася на те, що спадкодавець ОСОБА_3 під час його вчинення не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Однак, дослідженою у судовому засіданні сукупністю доказів не підтверджено перебування спадкодавця (заповідача) ОСОБА_3 у момент вчинення нею заповіту у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, з огляду на таке.

По-перше, як вбачається з Висновку судово-психіатричного експерта № 2 від 10.03.2022 року, ОСОБА_3 на час складання заповіту від 09.06.2015 року на психічні розлади не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; на час складання заповіту від 09.06.2015 року ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними; внаслідок прийому призначених лікарських засобів ОСОБА_3 могла розуміти значення своїх дій, керувати ними та усвідомляювати їх наслідки під час вчинення нею заповіту від 09.06.2025 року (т. 3, а.с. 143-149).

Допитані у судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 судові експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали наданий ними висновок експерта та повідомили, що як з медичної документації та анамнезу життя ОСОБА_3 , так і з показань допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 (сімейного лікаря) у ОСОБА_3 не було встановлено ознак як стійкого психічного розладу, так і будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності внаслідок соматичних хвороб, у тому числі, внаслідок прийому призначених лікарських засобів.

По-друге, як вбачається з Висновку судово-психіатричного експерта № 1698 від 28.11.2024 року (повторної експертизи), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення нею Заповіту від 09.06.2015 року, хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення нею Заповіту від 09.06.2015 року, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 4, а.с. 150-158).

При цьому, судом було відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про допит у судовому засіданні судових експертів, якими було проведено повторну посмертну судову психіатричну експертизу, оскільки необхідність такого допиту обгрунтовувалася позивачем виключно тим, що вона не погоджується з висновком експерта, а не підставами, передбаченими ст. 72 ЦПК України.

По-третє, як вбачається з показань допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 (сімейного лікаря), ОСОБА_3 була «вміняєма», ліки, які вона приймала, не могли вплинути на її свідомість, були спрямовані на покращення стану пацієнтки.

По-четверте, ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 727/9908/17-ц (провадження № 61-13574св19), сумнів щодо збереження спроможності заповідача усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними сам собою не є підставою для визнання складеного в такому стані заповіту недійсним відповідно до частини першої статті 225 ЦК України; для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Отже, сумнів позивача ОСОБА_1 щодо збереження спроможності заповідача ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення оспорюваного заповіту, за наявності висновків як первинної, так і повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, які спростосують таку обставину, не є підставою для визнання заповіту недійсним.

По-п`яте, як вбачається із заповіту, посвідченого 09.06.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. за реєстровим № 419 (т. 1, а.с. 13), ОСОБА_3 виконаний рукописний текст: «Цей заповіт прочитаний мною, ОСОБА_3 , особисто уголос, його зміст та умови відповідають дійсним моїм намірам», поставлено підпис у вигляді безпосереднього підпису та рукописного напису: « ОСОБА_3 ».

Судом було досліджено у судовому засіданні матеріали цивільної справи № 127/5812/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, пред`явленого з тих підстав, що ОСОБА_3 не підписувала вказаний заповіт.

Як вбачається з Висновку експерта (судової почеркознавчої експертизи) № 436 від 22.01.2018 року, рукописний текст, рукописний напис та підпис у заповіті, посвідченому 09.06.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. за реєстровим № 419, виконані однією особою ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року у справі № 127/5812/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (за заявою позивача).

Лише 23.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним з інших підстав, а саме, з тієї підстави, що ОСОБА_3 під час вчинення заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

По-шосте, як вбачається з тексту заповіту, посвідченого 09.06.2015 року за реєстровим№ 419 (т.1,а.с.13), приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округ Тептею Н.Я. було встановлено особу заповідача ОСОБА_3 та перевірено її дієздатність.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на тому, що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. було неналежним чином виконано обов`язок щодо перевірки дієздатності ОСОБА_3 під час посвідчення заповіту від 09.06.2015 року, проте під час посвідчення тим же приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. попереднього заповіту ОСОБА_3 від 07.07.2000 року нарікань щодо перевірки дієздатності ОСОБА_3 у позивача не виникало.

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання недійсним заповіту, посвідченого 09.06.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. за реєстровим № 419.

Позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом є похідною вимогою від визнання недійсним заповіту, а тому також не підлягає задоволенню.

Щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Стороною відповідача було подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 довідалася про порушення свого права (наявність оспорюваного заповіту) не пізніше 03.03.2017 року, коли вперше звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про визнання заповіту недійсним з інших підстав (справа № 127/4679/17).

Отже, пред`явивши даний позов (справа № 127/13374/20) лише 23.06.2020 року позивач ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності, який сплив найпізніше 03.03.2020 року (до встановлення з 12.03.2020 року в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, відповідно до правовової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі 910/18560/16, застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

Оскільки судом не встановлено обґрунтованість і доведеність позовних вимог, суд не застосовує наслідки спливу строку позовної давності як підставу для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Другої вінницької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Тепті Ніли Яківни, про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними слід відмовити у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 225, 257, 261, 267, 1217, 1233, 1235, 1236, 1254, 1257, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Другої вінницької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Тепті Ніли Яківни, про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ))

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_4 )

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Тептя Ніла Яківна ( АДРЕСА_5 )

Друга вінницька державна нотаріальна контора (м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 85; )

Повне рішення суду складено 10.04.2025 року.

Суддя