Справа № 643/4817/25
Провадження № 2/643/3129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., перевіривши позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме просить:

- стягнути з Відповідача ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2021 у розмірі 55043,98 грн., що складається із: 44406,46 грн. - заборгованість за тілом кредита, 10637,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2025 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та позивачеві надано п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків, а саме подання доказів надсилання відповідачу копій поданих до суду документів на адресу: АДРЕСА_1 .

31 березня 2025 року позивач та представник позивача отримали копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2025 року у справі № 643/4817/25 у системі «Електронний суд», що підтверджується відповідними довідками.

01 квітня 2025 року представник позивача звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви. Клопотання зареєстровано судом 02 квітня 2025 року та передано у провадження судді 03 квітня 2025 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви. Продовжено АТ КБ «ПриватБанк» строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали. Зазначено, що належним усуненням недоліків позовної заяви буде вважатися подання позивачем до суду доказів надсилання відповідачу копій поданих до суду документів на адресу: АДРЕСА_1 .

03 квітня 2025 року позивач та представник позивача отримали копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року у справі № 643/4817/25 у системі «Електронний суд», що підтверджується відповідними довідками.

09 квітня 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з заявою про усунення недоліків позовної заяви, у якій зазначає про надання суду доказів надсилання копії позову з додатками відповідачу.

Суд, перевіривши позовну заяву та заяву представника позивача про усунення недоліків, встановив таке.

Так, представником позивача на підтвердження надсилання відповідачу ОСОБА_1 копії позову з додатками надано список відправлення, опис вкладення та фінансовий чек про оплату відправлення.

З указаних документів слідує, що відповідачу ОСОБА_1 копія позову з додатками направлена на адресу: АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що в ухвалах Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2025 року та 03 квітня 2025 року у справі № 643/4817/25 зазначено спосіб усунення недоліків позову АТ КБ «ПриватБанк», а саме шляхом подання доказів надсилання відповідачу копій поданих до суду документів на адресу: АДРЕСА_1 .

Одночасно, судом наголошувалося на тому, що номер будинку, у якому зареєстрований відповідач, є саме будинок АДРЕСА_2 , а не 114.

Також, суд зазначає, що адреса місця проживання відповідача відома позивачеві та зазначена у позові як кв. АДРЕСА_3 .

Проте, позивач двічі направив копію позову з додатками відповідачу на невірну адресу, що зумовить неможливість отримання стороною у справі такої кореспонденції та свідчить про те, що АТ КБ «ПриватБанк» не дотрималось вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» не виконано вимог ухвали Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року у справі № 646/4817/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Особа, яка має намір подати позовну заяву повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року № 340/3224/20.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одночасно, Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України.

Отже, суд позбавлений можливості прийняти позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до розгляду, оскільки її прийняття до провадження не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, що зумовить у подальшому розгляд такої справи з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не усунені, враховуючи вимоги ст. 185 ЦПК України, позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» вважається неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, у порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. 185, 260, 354 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Роз`яснити, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 квітня 2025 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО