Справа № 623/403/22
Провадження № 2-с/638/88/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ від 16 червня 2023 року, виданий Дзержинським районним судом м.Харкова по цивільній справі № 623/403/22 за заявою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з грудня 2019 року по січень 2022 року у розмірі 29810,35 грн. та судового збору у розмірі 82,70 грн. з кожного.

В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що з виданим судовим наказом боржник не згодна, так як у період з грудня 2019 року по січень 2022 року, за який стягнуто заборгованість на підставі судового наказу, вона за адресою: АДРЕСА_1 не була зареєстрована, там фактично не проживала, і відповідно ніякими послугами, які надаються в цю квартиру, не користувалась, знята з реєстрації за цією адресою з 28.10.2016 року, ніякого відношення до даної квартири вона немає, бо квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому правові підстави для стягнення з неї заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відсутні.

Разом із заявою про скасування судового наказу заявником подано до суду клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, в якому зазначено, що судовий наказ вона не отримувала, копія судового наказу з копією заяви про його видачу та додатками до заяви на її адресу не надходили та їй не вручались, так як вже тривалий час вона не мешкає у місті Ізюмі Харківської області, про існування судового наказу їй стало відомо 31.03.2025 року коли ОСОБА_2 їй на електронну адресу надіслала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 77547320 від 18.03.2025 року про стягнення з неї заборгованості за оскаржуваним судовим наказом, в той же день 31.03.2025 року вона ознайомилась із текстом наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в зв`язку з чим просить суд поновити їй строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 16 червня 2023 року у цивільній справі № 623/403/22 Дзержинським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплові мережі заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з грудня 2019 року по січень 2022 року у розмірі 29810,35 грн. та стягнення судового збору у розмірі 82,70 грн. з кожного.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З матеріалів справи вбачається, що між стягувачем та боржником існує спір про наявність заборгованості, виходячи з того, що боржник із виданим судовим наказом не згодна та заперечує факт своєї реєстрації, фактичного проживання та користування будь-якими послугами за адресою, за якою стягнуто заборгованість на підставі судового наказу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи, що копія судового наказу з копією заяви про його видачу та додатками до заяви боржником не отримано, про існування судового наказу вона дізналась 31.03.2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, до суду вона звернулась 07.04.2025 року, суд вважає, що строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу боржником не є пропущеним, тому підстав для його поновлення не вбачається.

Враховуючи те, що заява про скасування судового наказу та матеріали справи містять достатні підстави для його скасування, оскільки вбачається спір про право, а зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, з огляду на що підлягає задоволенню, а судовий наказ від 16 червня 2023 року у цивільній справі № 623/403/22 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 16 червня 2023 року виданий Дзержинським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 623/403/22 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплові мережі заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з грудня 2019 року по січень 2022 року у розмірі 29810,35 грн. та судового збору у розмірі 82,70 грн. з кожного, - скасувати.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В.Цвірюк