Справа № 346/442/25
Провадження № 2/346/902/25
07 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Насадик В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 25.11.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (первісним кредитором) та відповідачкою укладено кредитний договір № 00-10384067, за умов якого відповідачці надано кредит у розмірі, 10 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, які вона зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користуванням ним та сплатити комісію в розмірі 1 000 грн.
22.01.2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників, ТОВ «Макс Кредит».
Відповідно до Витягу з реєстру боржників за вказаним договором факторингу ТОВ «Макс Кредит» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067 в сумі 27 520 грн., з яких:
-11 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу;
-16 520 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.
16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників, позивачу.
Відповідно до реєстру боржників від 16.08.2024 року до вказаного договору факторингу, позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067 в сумі 11 000 грн., яка є заборгованістю за основною сумою боргу;
З моменту отримання вказаного права вимоги, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором.
Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, сторона позивача просить стягнути з неї заборгованість за вказаним договором, понесені судові витрати, які складаються з витрат сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Сторона позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а. с. 12).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлялася, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідачка суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності та не подала відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 25.11.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (первісним кредитором) та відповідачкою укладено кредитний договір № 00-10384067, за умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 10 000 грн. та встановлено комісію в розмірі 1 000 грн. Договір укладений в електронній формі з одноразовим ідентифікатором, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а. с. 23-31).
Згідно п.п. 1.1. - 1.3., 1.5., 1.7, 1.8. вказаного договору, позикодавець повинен перерахувати відповідачці на її банківський рахунок грошові кошти в розмірі 10 000 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, дата повернення якої 22.07.2024 року, строк дії договору 240 днів, тип процентної ставки фіксована, 2, 80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; за надання кредиту відповідачка зобов`язалася сплатити позикодавцю комісію в розмірі 1 000 грн. за надання кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становила 2 182, 54%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату становила 78 200 грн.
Того ж дня ТОВ «Качай Гроші» перерахувало на банківський рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 10 000 грн. (а. с. 47-49).
Судом також встановлено, що 22.01.2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року (а. с. 65-73).
Відповідно до п. 2.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № l та є невід?ємною частиною Договору.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників за вказаним договором факторингу ТОВ «Макс Кредит» отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067 в сумі 27 520 грн., з яких: 11 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16 520 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (а. с. 84-87).
Судом також встановлено, що 16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит»» та позивачем укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙC (а. с. 88-97).
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № l та є невід?ємною частиною Договору.
Відповідно до реєстру боржників від 16.08.2024 року до вказаного договору факторингу, позивач отримав право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067 в сумі 11 000 грн., яка є заборгованістю за основною сумою боргу (а. с. 107-109).
Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067 в розмірі 11 000 грн.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України , а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі статтею 12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Згідно ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.
Статтею 6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.
Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі:
1) у паперовому вигляді;
2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними даним Законом;
3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;
4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаним кредитним договором відповідачкою добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне.
Тому позов підлягає задоволенню.
Судом також встановлено, що стороною позивача позивача за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № 6467 від 24.01.2025 року (а. с. 16).
Окрім того, стороною позивача понесені судові витрати за професійну правничу допомогу, вартість яких становить 7 000 грн.
Так, відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 року та додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № № 2211/E від 22.11.2024 року, адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надало стороні позивача юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, а останній прийняв надані послуги, а саме:
-складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067;
-вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника за кредитним договором від 25.11.2023 року № 00-10384067;
-підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів;
-підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів (а. с. 110-117).
Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 7 000 грн.
Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд, вивчивши зазначену вище документацію, з урахуванням задоволення вимог позивача, принципів розумності та співмірності, незначної складності справи, розміру стягуваної з відповідачки заборгованості, вважає, що слід стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень.
Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі ст. ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного роз гляду справи.
Повний текст рішення складено 10.04.2025 року.
Суддя: Калинюк О. П.