Справа № 204/2868/18
Провадження № 6/204/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі № 204/2868/18 таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2025 року до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчій лист, виданий 04 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2868/18. В обґрунтування заяви зазначено, що Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення по справі про визнання до виконання на території України рішення Ленінського районного суду м Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 19 березня 2018 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12 701,00 грн., та видано виконавчий лист від 04 грудня 2018 року. Згідно свідоцтва про зміну імені від 12.01.2018 року ОСОБА_3 набув прізвище ОСОБА_4 . Натепер, згідно вказаного виконавчого листа, на виконанні Другого правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження, яке зупинено з 18 травня 2023 року. Так, станом на 10.10.2024 року за виконавчими провадженнями розмір її боргу становить 3 296,89 грн. Натомість, 01.10.2024 року постановою Дніпровського апеляційного суду по справі було скасовано рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2023 року та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини квартири, стягнуто з останнього на її користь 1 756 095,60 грн., а також судові витрати 10 510,00 грн. Рішення набрало законної сили в день проголошення та є обов`язковим до виконання. З наведеного вбачається, що станом на 10 жовтня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 1 766 605,60 грн. Оскільки вимоги сторін один до одного складаються зі стягнення грошових коштів, а тому є однорідними, 10.10.2024 року ОСОБА_1 було направлено ОСОБА_2 на його адреси за місцем реєстрації та місцем проживання заяву про залік взаємних вимог, що є різновидом одностороннього правочину, який є дійсним, та згідно якого сума боргу ОСОБА_2 зменшилася на суму 3 296,89 грн., яка значилася у вказаному виконавчому провадженні, а зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом припинилося. Вказані листи не були отримані ОСОБА_2 , проте вказана подія про залік була ним сприйнята, що підтверджується ухвалою ВС від 09 грудня 2024 року по справі № 206/3502/20 та письмовим запереченнями представника ОСОБА_2 по справі № 204/409/17. По справі № 204/409/17 з аналогічного питання, стягувач подавав свої заперечення, а отже ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 вже сприйняв подію із зарахування вимог. Крім цього, представник ОСОБА_2 адвокат Головашич Ю.О. 03.12.2024 року зверталася по справі № 206/3502/20 до Касаційного цивільного суду ВС з клопотанням про зупинення дії рішення по зазначеній справі, де наводила обґрунтування про існування кількох піднятих питань щодо заліку зустрічних вимог, зокрема і по цій справі. Вказана обставина встановлена ухвалою від 09.12.2024 року. Наполягає на тому, що зобов`язання по виконавчому листу припинилося і в подальшому не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підтримала та просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся учасників справи, що відповідає вимогам частини 3 статті 432 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявника, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року у справі № 204/2868/18 клопотання ОСОБА_5 було задоволено. Визнано та дозволено примусово виконати на території України ухвалу Ленінського районного суду м. Єкатеринбург (Російська Федерація) від 19 березня 2018 року у справі № 2-2177/2018 (26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та акту прийому передачі грошових коштів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати у справі № 2-2177/2018 (26) у розмірі 12 701,00 грн. на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Єкатеринбург (Російська Федерація) від 19 березня 2018 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року - залишено без змін.

04 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2868/18 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнутих за ухвалою Ленінського районного суду м. Єкатеринбург від 19 березня 2018 року судових витрат у справі № 2-2177/2018 (26) у розмірі 12 701,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залишено без змін.

Отже, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року у справі № 204/2868/18 набрала законної сили.

На підставі вищевказаного виконавчого листа по справі № 204/2868/18, виданого 04 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, було відкрито виконавче провадження, яке перебуває в провадженні Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 57923636.

Судом також встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року по справі № 206/3502/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про компенсацію вартості 1/2 частини квартири було відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року по справі № 206/3502/20 рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року було скасовано та прийнято нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про компенсацію вартості 1/2 частини квартири задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини квартири в розмірі 1 756 095,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10 510,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 15 765,00 грн.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено ОСОБА_2 заяву про зарахування зустрічних вимог від 10 жовтня 2024 року, в якій було зазначено, що на виконанні Другого правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають виконавчі провадженні № 55066306, 55864127, 57580224, 57923636, які заведені у виконавче провадження № 5762100, в якому стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_1 . Так, станом на 10.10.2024 року за виконавчим провадженням розмір боргу заявниці становить 38 982,69 грн. Натомість, постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року по справі № 206/3502/20 рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року було скасовано та прийнято нове рішення, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про компенсацію вартості 1/2 частини квартири задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини квартири в розмірі 1 756 095,60 грн., а також судові витрати 10 510,00 грн. Рішення набрало законної сили в день проголошення та є обов`язковим до виконання. Оскільки вимоги сторін один до одного складаються зі стягнення грошових коштів, а тому є однорідними, отже вважає за доцільне здійснити зарахування зустрічних вимог: 1 766 605,60 38 982,69 = 1 727 622,91 грн. Відтак, зазначала, що за результатами заліку вимог залишок боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 складатиме 1 727 622,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у частині 2 статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяють на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

При цьому, до матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відносять, зокрема, добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощення боргу, неможливість виконання.

Наведений перелік не є вичерпним, оскільки на практиці можуть існувати і інші обставини, за наявності яких, виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилалась на те, що зобов`язання в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнутих за ухвалою Ленінського районного суду м. Єкатеринбург від 19 березня 2018 року судових витрат у справі № 2-2177/2018 (26) у розмірі 12 701,00 грн. (залишок нестягнутої заборгованості 3 296,89 грн.) припинилось зарахуванням зустрічних однорідних вимог, та відповідно в цій частині виконавчий лист, який виданий 04 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2868/18, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Однак, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 ознайомлений зі змістом та прийняв заяву ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині 1 статті 80 ЦПК України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

ОСОБА_1 в заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а також в судовому засіданні наполягала на тому, що ОСОБА_2 хоча і не отримав направлені нею заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак заяву сприйняв, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року по справі № 206/3502/20 та письмовими запереченнями представника ОСОБА_2 по справі № 204/409/17.

Однак, зі змісту ухвали Верховного Суду від 09 грудня 2024 року по справі 206/3502/20, на яку посилається ОСОБА_1 судом встановлено, що в ній відсутні жодні підтверджуючи обставини, які б свідчили про ознайомлення ОСОБА_2 зі змістом заяви ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог та прийняття ним цієї заяви, у зв`язку з чим суд оцінює критично та не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 в цій частині, як такі, що не доведені відповідними засобами доказування. З ухвали Верховного Суду від 09 грудня 2024 року лише вбачається, що представник ОСОБА_2 адвокат Головашич Ю.О. обізнана про те, що ОСОБА_1 подає до суду заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по справам № 204/2968/15-ц, № 204/409/17, № 204/2868/18 та № 204/6763/16-ц з підстав погашення нею боргу перед ОСОБА_2 шляхом взаємозаліку. При цьому відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 дійсно було отримано заяву ОСОБА_1 від 10 жовтня 2024 року про зарахування зустрічних вимог. При цьому, з вказаної ухвали Верховного Суду також вбачається, що ОСОБА_2 з постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року по справі № 206/3502/20 не погоджується та за його заявою ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року по справі № 206/3502/20 відкрито касаційне провадження.

Так само не містить обставин, які б свідчили про ознайомлення ОСОБА_2 зі змістом заяви ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, і письмове заперечення представника ОСОБА_2 Головашич Ю.О. від 21 листопада 2024 року по справі № 204/409/17, на яке посилається ОСОБА_1 в обгрунтування своїх вимог. У зазначеному письмовому запереченні представник ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_2 з постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року по справі № 206/3502/20 не погоджується та ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року по справі № 206/3502/20 відкрито касаційне провадження, а тому заява ОСОБА_1 про зарахування зустрічних вимог є передчасною.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достовірні та переконливі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримував заяву ОСОБА_1 від від 10 жовтня 2024 року про зарахування зустрічних вимог та був ознайомлений з її змістом, а тому усі твердження наведені заявником в обґрунтування поданої заяви про виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є недоведеними та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях заявника.

Суд зазначає, що потрібно розмежовувати зарахування зустрічних вимог та заяву про зарахування зустрічних вимог, оскільки сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання.

Крім того судом встановлено, що 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 вже зверталася з аналогічною заявою про визнання виконавчого листа по справі № 204/2868/18 таким, що не підлягає виконанню, з тих самих підстав.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року по справі № 204/2868/18 у задоволенні заяви відмовлено (посилання у ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/123253376).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року залишено без змін (посилання у ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/125330946).

Враховуючи викладене, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 ознайомлений зі змістом та прийняв заяву ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, суд приходить до висновку, що заявником не доведено і наявності передбачених статтею 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа, виданого 04 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/2868/18, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 432 ЦПК України, про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Підсумовуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі № 204/2868/18 таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 , слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі № 204/2868/18 таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез