ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/291/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Радченка С. В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

27 вересня 2024 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено у зазначеній справі рішення, на яке 17 березня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу сформувавши її в системі «Електронний суд» одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником зазначено, що оскаржуване рішення суду було ухвалено 27 вересня 2024 року без її участі та участі її представника, про існування якого стало відомо лише 16 січня 2025 року. Проте, у зв`язку лікуванням, проведенням обстеження та реабілітацією після отриманої в березні 2024 року травмою не мала змоги оскаржити рішення у встановлені законом строки.

Ухвалою апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надати докази на їх підтвердження.

Скаржнику роз`яснено наслідки невиконання зазначених вимог.

08 квітня 2025 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, пославшись на те що стан здоров`я не дозволяв їй займатись питаннями підготовки та подання апеляційної скарги, тим більше самостійно підготувати та подати апеляційну скаргу, а представник, що представляв її інтереси в суді першої інстанції, тривалий час не виходив на зв`язок, у зв`язку з чим вона була вимушена після закінчення санаторно-курортного лікування звернутися за правовою допомогою до іншого адвоката уклавши 17 лютого 2025року договір про надання правничої допомоги № 17/02 з адвокатом Федак Л.Р., яка і підготувала текст апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків, які були подані до апеляційного суду 17 березня 2025року в межах 30-ти денного строку на подання апеляційної скарги.

Статтею 354 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області 27 вересня 2024 року постановлено за відсутності учасників справи (а.с.121-122). Повний текст рішення складено 27 вересня 2024 року.

Згідно інформації з картки руху документа у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, рішення суду направлено до підсистеми «Електронний суд» 26 грудня 2024 року та завантажено у систему 30 грудня 2024 року.

Копія рішення суду направлена представнику скаржника на електронну адресу 26 грудня 2024 року, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа до електронної скриньки наявної в матеріалах справи, проте дата доставки листа в довідці не зазначена (а.с. 125 на звороті).

Крім того, копію оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 направлено поштою на адресу зазначену в матеріалах справи проте, поштове відправлення 05 лютого 2025 року повернено до суду з відміткою повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 126).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету представника позивача, днем вручення судового рішення ОСОБА_1 , відповідно до пункту 4 частини 6 статті 272 ЦПК України, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а саме 05 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга на оскаржуване рішення суду подана ОСОБА_1 17 березня 2025 року поза межами 30 денного строку з часу отримання заявником копії рішення суду.

На виконання ухвали Херсонського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження позивач посилалась на неможливість своєчасного подання скарги через її лікування, проведення обстежень та здійснення реабілітації після отриманої в березні 2024 року травми, а представник, що представляв її інтереси в суді першої інстанції, тривалий час не виходив на зв`язок, у зв`язку з чим вона була вимушена після закінчення санаторно-курортного лікування звернутися за правовою допомогою до іншого адвоката уклавши 17 лютого 2025 року договір про надання правничої допомоги № 17/02 з адвокатом Федак Л.Р., яка і підготувала текст апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків, які були подані до апеляційного суду 17 березня 2025року в межах 30-ти денного строку на подання апеляційної скарги.

Однак, вказані доводи не підтверджують наявність об`єктивних обставин які унеможливлювали подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їй повного рішення, тобто у строк до 08 березня 2025 року, зважаючи на те, що після повернення ОСОБА_1 з санаторного лікування, на якому вона перебувала до 16 лютого 2025 року та з моменту укладення договору про правничу допомогу з новим адвокатом 17 лютого 2025 року було достатньо часу для подання апеляційної скарги в межах строку з моменту отримання. А сам по собі факт розірвання договору з одним адвокатом та укладення договору з іншим адвокатом не є обєктивною обставиною, що унеможливлювала подати апеляційну скаргу у строк визначений законом.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Відповідно статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21) вказано, що у своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції» (Bellet v. France), «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» та інші).

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження і не доведено поважність причин пропуску такого строку, апеляційний суд на підставі пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 185, 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2024 року відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 наявність у неї права на звернення до Херсонського апеляційного суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді Л. В. Базіль

С. В. Радченко