Справа № 275/352/22
10 квітня 2025 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу,-
Короткий зміст позовних вимог
Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника - адвоката Пухальської І.С., 07.07.2022 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 253 250 грн.
Процедура та позиції сторін
Згідно ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.07.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
04.08.2022 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він заперечує свою провину у вчиненні злочину, який став підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. ОСОБА_1 просить відкласти розгляд справи до набрання законної сили вироком суду у справі №275/101/22.
Ухвалою суду від 10.11.2022 у справі закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.
19.12.2022 надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до набрання законної сили вироком суду у справі №275/101/22.
05.01.2023 представником позивача надіслано заперечення на клопотання відповідача.
Ухвалою суду від 09.02.2023 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №275/101/22 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст. 286 КК України.
24.03.2025 надійшла ухвала Житомирського апеляційного суду від 25.02.2025 у справі №275/101/22 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст. 286 КК України, яка набрала законної сили.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.02.2025 поновлено провадження у справі.
Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином в порядку ст. ст. 128-131 ЦПК України шляхом надсилання і отримання судових повісток на зареєстровану адресу проживання та за номером мобільного зв`язку, зазначеним у заявці на отримання смс-повідомлень. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
08.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення, повідомив про оголошення повного судового рішення 10.04.2025.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 275/101/22 ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами (а.с.171-174).
Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.03.2017, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб (а.с.13).
В шлюбі у подружжя народилися діти: сини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 від 24.05.2017 та серії НОМЕР_5 від 17.10.2018 (а.с.14-15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 21.01.2021 (а.с.22).
На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрованим в АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входили: дружина ОСОБА_3 та малолітні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Брусилівської селищної ради №91 від 30.03.2021 (а.с.17).
Станом на 26.03.2021, сім`я ОСОБА_3 складалася з синів ОСОБА_5 , 2018 р.н., ОСОБА_4 , 2017 р.н. та ОСОБА_7 , 2010 р.н., про що свідчить довідка про склад сім`ї №944 від 26.03.2021, видана відділом ЦНАП Брусилівської селищної ради (а.с.16).
24.03.2021 ОСОБА_8 надала довіреність ТОВ «Центр автовиплат «Поліс» на представництво її інтересів за фактом ДТП 13.012021, в результаті якої загинув ОСОБА_2 (а.с.13-14).
01.04.2021 директор ТОВ «Центр автовиплат «Поліс» ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 (законного представника малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування: витрат на утримання синів потерпілого: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 108 000 грн. на кожну дитину (а.с.7-9).
14.04.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ТОВ «Центр автовиплат «Поліс» повідомлення про неможливість здійснити відшкодування шкоди по втраті годувальника та про необхідність надання документів (а.с.26)
14.04.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ОСОБА_1 повідомлення про надання документів: договору страхування цивільно-правової відповідальності, доказів взаєморозрахунку з учасниками ДТП (а.с.25)
07.06.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України запит про обставини ДТП, яка сталася 13.01.2021 за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с.31).
12.07.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ОСОБА_1 повідомлення про прийняття рішення про виплату 216 000 грн. потерпілому та пропозицію компенсувати МТСБУ зазначені виплати в добровільному порядку (а.с.35).
10.12.2021 директор ТОВ «Центр автовиплат «Поліс» Шелепінський О.М., який діяв в інтересах ОСОБА_3 (законного представника малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), звернувся із заявою про долучення документів та виплати страхового відшкодування за витратами на встановлення пам`ятника на загальну суму 37 250 грн.. До заяви додано копію квитанції до прибуткового касового ордеру №15 від 01.12.2021, накладну №15 від 01.12.2021, копію виписки з ЄДРЮО та ФОП щодо ФОП ОСОБА_12 , копію витягу з реєстру платників єдиного податку додо ФОП ОСОБА_12 (а.с.36-42).
24.12.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ОСОБА_1 повідомлення про прийняття рішення про виплату 37 250 грн. потерпілому за понесені витрати на встановлення надгробного пам`ятника та пропозицію компенсувати МТСБУ виплати в загальному розмірі на суму 253 250 грн. в добровільному порядку (а.с.46-47).
Інших доказів суду не надано.
Законодавство, оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до статті 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).
В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
За змістом частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи. відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
З аналізу змісту глави 82 ЦПК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.
У даній справі Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_3 за страховика винної особи з посиланням на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 13.01.2021 не була застрахованою, виплата сплачена двом дітям померлого на підставі ст. 27 Закону та ст. 1200 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Правовий статус МТСБУ визначено в Законі в редакції, чинній на дату ДТП. Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, у спірних правовідносинах позивач не є страховиком потерпілої особи за договором добровільного страхування, а регламентна виплата, яку здійснило МТСБУ цій особі, припинила деліктне зобов`язання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом.
Підставою заявлених вимог про відшкодування шкоди в порядку регресу позивачем визначено із посиланням на приписи пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обставини перерахування ним в порядку статті 41 зазначеного Закону потерпілій у ДТП особі регламентної виплати за страховика винної особи, цивільно-правова відповідальність якої в ДТП не була застрахована.
Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у пункті 38.2 цієї статті.
Відповідно ст. 27 Закону, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування в сумі 216 000 грн на двох неповнолітніх дітей відповідає розмірам, визначеним ст. 27 Закону: 36 * 6000 (розмір мінімальної зарплати в 2021 році, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»), розмір на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника померлому складає 37 250 грн, тобто в межах лімітів ст. 27 Закону.
Вказані розрахунки відповідачем не спростовані та підтверджені позивачем належними доказами.
Тому, оскільки в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_1 , наступила смерть ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 на час скоєння вказаного ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в свою чергу МТСБУ з фонду захисту потерпілих виплачено ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 253 250 грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання малолітніх дітей померлого та витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника померлому, то позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Згідно вимог статті 141 ЦПК України в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в повному обсязі.
Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 43, 76-77, 81, 83, 141, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про старїування», суд,-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 253 250 (двісті п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 798 (три тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 75 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне заочне рішення складено 10.04.2025.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Суддя П.В. Миколайчук