ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Гвоздєві М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року у складі судді Ярощук О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2007 року народження у розмірі частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму зі всіх видів його заробітку (доходів), до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебував за місцем роботи ОСОБА_2 , який проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області.

Оскільки, за період з 07 листопада 2015 року по 19 липня 2023 року відповідач не виплачував ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення, та як наслідок, індексація не враховувалася при виплаті аліментів на утримання дитини, позивач просила суд визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити аліменти на утримання неповнолітньої дитини з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за вказаний період.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 аліментів з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2007 року народження з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки неотримання аліментів із урахуванням індексації грошового забезпечення може призвести до погіршення соціального захисту та матеріального забезпечення дитини, на користь якої платник аліментів перераховує кошти, а тому позивач як безпосередній отримувач аліментів правомірно звернулася за захистом свого права, оскільки законом передбачено обов`язкову індексацію аліментів, які визначені у твердій грошовій сумі, у той час як індексація аліментів, визначених у частці, цілком залежить від правомірності дій роботодавця.

Не погодившись з таким рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясувавши всіх обставин у справі, безпідставно задовольнив позов та не звернув належної уваги на довідку про доходи начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, відповідно до якої індексація грошового забезпечення останньому не нараховувалася, а тому висновки суду першої інстанції про те, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області в Дніпропетровській області порушує права позивача на утримання неповнолітньої дитини, є помилковими. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що між сторонами у справі, відсутній спір щодо ненарахування Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області аліментів ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, оскільки за спірний період відповідачем виплачено аліменти, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Окрім того, судом першої інстанції не враховано відсутність будь-якого рішення, яким би було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 за вказаний період, оскільки останній, особисто із таким позовом не звертався.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність, передбачених законом, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно із статею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , та одночасно вирішено стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2007 року народження у розмірі частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму зі всіх видів його заробітку (доходів), до повноліття.

Відповідно до довідки від 16 квітня 2024 року №58 «Про доходи начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року», складовими грошового забезпечення були: посадовий оклад, оклад за спеціальним завданням, надбавки за стаж служби в органах поліції, надбавка за службу в умовах режимного обмеження, доплата за службу у нічний час, премії, матеріальна допомога для оздоровлення.

Індексація грошового забезпечення не була проведена у цей проміжок часу.

Також у довідці відображені утримані податки, збори та внески.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності достатніх підстав для задоволення позову, оскільки неотримання аліментів із урахуванням індексації грошового забезпечення може призвести до погіршення соціального захисту та матеріального забезпечення дитини, на користь якої платник аліментів перераховує кошти, а тому отримувач аліментів правомірно звернулася за захистом свого права, оскільки законом передбачено обов`язкову індексацію аліментів, які визначені у твердій грошовій сумі, у той час як індексація аліментів, визначених у частці, цілком залежить від правомірності дій роботодавця.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке.

Статтею 181 СК України визначено, що аліменти це кошти на утримання дитини, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 184 СК України було визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17 травня 2016 року було внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 7 статті 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно частини 2 статті 9 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 доповнено пунктом 10-4 такого змісту: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Згідно з пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів.

З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, повинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) із осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Нормативно-правовим актом, яким визначається розмір грошового забезпечення, його складові, умови та порядок його виплати, є постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається із посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, постановою № 988 індексація грошового забезпечення не визначена його складовою, у той же час, Переліком № 146 сума індексації грошового забезпечення не визначена як така, із якої не провадиться утримання аліментів, а отже утримувати суму аліментів із індексації грошового забезпечення необхідно, а розмір аліментів має визначатися із грошового забезпечення із урахуванням індексації, яка має проводитися на щомісячне грошове забезпечення, тобто така індексація має постійний характер, що підтверджує знову ж таки, що індексація не відноситься до об`єктів пункту 12 Переліку №146.

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (стаття 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Аналогічні положення містять Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону № 1282-ХІІ.

У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року.

Тож з 01 січня 2016 року за правилами частини 1 статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, частина 2 статті 4 Закону № 1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону № 1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пункт 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону № 1282-ХІІ, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, пунктом 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Абзаци 2, 4 пункту 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону № 1282-ХІІ.

Так, абзац 2 пункту 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку № 1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду від 09 грудня 2015 року № 1013.

Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Статтею 94 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року регламентовано грошове забезпечення поліцейських, згідно із частиною 1 якої поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина 2 статті 94 Закону № 580-VIII).

Разом з цим, відповідно до частини 5 статті 94 вказаного Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1).

Статтею 2 Закону № 1282-XII визначені об`єкти індексації грошових доходів населення, які, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, оплата праці (грошове забезпечення) та пенсії.

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер.

Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Лише Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» були внесені зміни до Порядку № 1078, зокрема, абзац п`ятий після слова військовослужбовців доповнено словом ,поліцейських. Отже, з 18 жовтня 2017 року введено індексацію грошового забезпечення поліцейських Постановою.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 17 липня 2023 року № 475 о/с згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_2 начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції, з 19 липня 2023 року.

Листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Дніпропетровській області від 02 листопада 2023 року № 91/95, заявника повідомлено про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078 - 2003). Види грошових доходів громадян, які підлягають індексації (об`єкти індексації), визначено у пункті 2 Порядку № 1078 - 2003. До 24 жовтня 2017 року грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Порядку № 1078 - 2003. 24 жовтня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова № 782 - 2017), відповідно до якої до видів грошових доходів громадян, які підлягають індексації, віднесено грошове забезпечення поліцейських. Виділення асигнувань з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських проводилось з листопада 2017 року, після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782. З листопада 2017 року по дату звільнення ОСОБА_2 (19 липня 2023 року) індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась відповідно до базового місяця індексації - листопада 2015 року та була врахована при розрахунку аліментів.

Відповідно до довідки від 16 квітня 2024 року № 58 про доходи начальника сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року індексація грошового забезпечення останньому не нараховувалася.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про порушення ГУ НП в Дніпропетровській області прав позивача щодо ненарахування та не виплати останній аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з урахуванням індексації грошового забезпечення за спірний період, є помилковим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення на підставі звернення платника аліментів, яким би було зобов`язано ГУ НП в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 за спірний період. Окрім того, слід звернути увагу, що до 24 жовтня 2017 року грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Порядку №1078 у редакції 2003 року, а лише 24 жовтня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», відповідно до якої до видів грошових доходів громадян, які підлягають індексації, віднесено грошове забезпечення поліцейських. Таким чином, індексація грошового забезпечення ОСОБА_2 , як працівнику поліції у спірний період не проводилася.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач як безпосередній отримувач аліментів правомірно звернулася за захистом свого права, оскільки законом хоч і передбачено обов`язкову індексацію аліментів, які визначені у твердій грошовій сумі, у той час як індексація аліментів, визначених у частці законом не передбачена, та взагалі не була передбачена індексація таких аліментів у період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року для працівників поліції.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджено та оцінено докази, в результаті чого колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача про обґрунтованість позову та правильність застосування норм права, які ґрунтуються на судовій практиці та застосування її судом першої інстанції спростовується вищезазначеним, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання протиправною бездіяльність ГУ НП в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати аліментів з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року та зобов`язання ГУ НП в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області- задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 02 квітня 2025 року

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна