Справа № 163/240/25
Провадження № 2/163/151/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання його власником розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Вимоги позивач обґрунтував тим, що мати за життя заповіту не складала, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. До складу спадщини входить вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, які мати успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4 , проте не оформила своїх прав на це нерухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги є він та його брат відповідач ОСОБА_2 . Він спадщину прийняв шляхом спільного проживання з матір`ю, а брат у встановлені строки і порядку від спадщини відмовився. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва на право на спадщину на це майно через відсутність правовстановлюючого документа, тому захист його спадкових прав можливий лише в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_5 в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову і розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 поштовим зв`язком надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

За викладених обставин суд розглянув справу без фіксування судового процесу технічними засобами в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Сторони по справі є рідними братами, їх батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 02.07.2024 за № 2, № 1.

Батьки сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 09 лютого 1985 року, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02.07.2024 за № 9.

Відповідно до виданого Любомльською міською радою 02.07.2024 за № 175 витягу з погосподарської книги № 5 за 2019 рік села Лисняки Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку № НОМЕР_1 значиться житловий будинок та господарські споруди 1946 року побудови, що знаходяться по АДРЕСА_1 і належав ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи дату укладення між батьками сторін шлюбу та рік побудови указаного житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, встановлено підстави вважати, що зазначене нерухоме майно належало батькові сторін ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

З наданої на виконання ухвали суду від 06 лютого 2025 року Любомльською міською радою інформації від 19.02.2025 № 19 встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 разом із ним по АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 .

Заповіту за життя ОСОБА_4 не складав і спадкова справа після його смерті не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.09.2024 № 78281004 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.09.2024 №78281014.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 .

На день смерті ОСОБА_3 разом із нею по АДРЕСА_1 були зареєстровані її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що доводиться довідкою Любомльської міської ради від 02.07.2024 № 178.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, що стверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 02.07.2024 № 77518630.

03 липня 2024 року спадкоємець ОСОБА_2 в нотаріальному порядку заявив про свою відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь ОСОБА_1 .

На підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 від 02 липня 2024 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В.П. була заведена спадкова справа № 71/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

21 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гута В.М. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що по АДРЕСА_1 .

Постановою цього приватного нотаріуса від 21.01.2025 № 12/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 МК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У частині 1 статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц (провадження № 61-5221св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини». При цьому зазначено, що спадкоємцю достатньо звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і надати паспорт із реєстрацією за місцем проживання спадкодавця, і нотаріус буде вважати цього спадкоємця таким, що прийняв спадщину.

Наведені законодавчі норми та встановлені фактичні обставини справи свідчать, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 та сини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Усі троє спадкоємців ( ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) спадщину прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, про що свідчить інформація Любомльської міської ради від 19.02.2025 № 19.

У зв`язку із цим доводи позивача у позовній заяві про те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла лише його дружина ОСОБА_3 є безпідставними та судом до уваги не приймаються.

На підставі ч.1 ст.1267 ЦК України кожен із спадкоємців ( ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) спадкує по 1/3 частки майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 , у тому числі житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Таким чином, дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_3 успадкувала лише 1/3 частку у вказаному нерухомому майні, тому після її смерті до складу спадщини входить лише зазначена частка у цьому нерухомому майні.

Відмова спадкоємця ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 відповідає положенням ч.1 ст.1273 та ч.2 ст.1274 ЦК України, а тому має відповідні правові наслідки.

Зазначене свідчить, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який спадкує майно і майнові права після смерті матері ОСОБА_3 .

Проте, як встановлено вище, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить не цілий житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями по АДРЕСА_1 , як вважає позивач у позовній заяві, а лише його частина 1/3.

Отже, позивач ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 спадкує 1/3 частки розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявлені позовні вимоги стосуються спадкового майна після смерті матері сторін ОСОБА_3 , тому в силу ч.1 ст.13 ЦПК України суд не виходить за межі заявлених вимог і на підставі вищенаведеного дійшов висновку про наявність підстав для визнання позивача власником 1/3 частки нерухомого майна, що є предметом цього позову, в порядку спадкування за законом після смерті указаного спадкодавця.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Водночас суд роз`яснює, що право власності на інші частки у вказаному нерухомому майні підлягають реалізації сторонами (кожному по 1/3 частки) в порядку спадкування після смерті їх батька ОСОБА_4 .

Сплачений за позовом судовий збір слід залишити за позивачем згідно зробленої ним у позові заяви.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 власником 1/3 частки нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку А-1, веранди а, хліва Б-1, літньої кухні В-1, вбиральні Г, огорожі №1, воріт №2, колодязя №3.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь