УХВАЛА

08 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 303/7948/22

провадження № 61-3624ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Сабов Іван Іванович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила припинити право ОСОБА_2 на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

08 серпня 2023 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково. Припинив право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 . Перерахував на рахунок ОСОБА_2 395 451,50 грн, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Закарпатській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та оплатою роботи експерта.

Закарпатський апеляційний суд своєю постановою від 30 січня 2025 року скасував рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року, ухвалив у справі нове рішення, яким у позові відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

11 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сабов І. І., через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

Верховний Суд ухвалою від 27 березня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу та надав заявникові строк для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Сабов І. І. , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду заяву, у якій зазначив, що при зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом вартість усього будинку складала 839 200,00 грн, тому ціна позову визначена позивачем у розмірі 209 800,00 грн, та саме з цієї суми останньою розрахувався розмір судового збору, який був сплачений за подання позовної заяви. ОСОБА_1 , виходячи із вказаних обставини, здійснила розрахунок (209 800,00 грн х 1% х 200%) та сплатила судовий збір у сумі 4 196,00 грн за подання касаційної скарги. На підтвердження викладених обставин до заяви долучено копію висновку про вартість будинку.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Позивач при зверненні до суду визначила ціну позову у розмірі 209 800,00 грн, що підтверджує у своїй заяві про усунення недоліків.

Ураховуючи викладене, ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Сабов Іван Іванович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов