Справа № 273/1812/22
Провадження № 4-с/273/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В. за участі представника боржника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи, стягувача ОСОБА_2 , розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка Житомирської області скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Савчук Світлани Миколаївни, заінтересована особа стягувач ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_3 звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) Савчук Світлани Миколаївни щодо проведення станом на 01.04.2022 року розрахунку суми заборгованості у розмірі 43047,77 грн по сплаті аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 19.03.2019 року і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , затим в розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше передбаченого законом мінімуму і до повноліття доньки ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 за виконавчим листом №273/501/19 виданим Баранівським районним судом Житомирської області від 04.04.2019 року у виконавчому провадженні №58872186 та скасувати розрахунок суми боргу.

В обґрунтування скарги зазначив, що з моменту звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей, він щомісячно в добровільному порядку сплачував на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей по 2000,00 грн дотримуючись встановленого рішенням суду, виконавчим листом та постановою про відкриття виконавчого провадження №58872186 розміру, а саме 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що підтверджується матеріалами справи, а саме: розписками стягувача, наявними квитанціями та відомостями отриманими зі звіту про здійснення відрахувань та виплат. Починаючи з дня відкриття виконавчого провадження №58872186, а саме з 11.04.2019 року, від державного виконавця Савчук С.М. жодних повідомлень про наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання двох малолітніх дітей за виконавчим листом №273/501/19 від 04.04.2019 року йому не находило, що свідчило про те, що всі три роки, починаючи з 2019 року по 2022 рік, він вірно та в рамках закону здійснює сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В кінці вересня 2022 року скаржнику стало відомо, що в провадженні Баранівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №273/1093/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. 29.09.2022 року під час ознайомлення представником ОСОБА_3 - адвокатом Степанчук О.М. з матеріалами вищевказаної судової справи про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та з матеріалами виконавчого провадження №58872186, було виявлено розрахунок заборгованості зі сплати ОСОБА_3 аліментів в розмірі 43047,77 грн. станом на 01.04.2022 року, складений державним виконавцем Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький) Савчук С.М.. Проте з вище вказаним розрахунком заборгованості ОСОБА_3 не погоджується та вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Розрахунок не відповідає дійсності, а дії державного виконавця Савчук С.М. по його проведенню є неправомірними. Виходячи з розмірів прожиткового мінімуму встановлених вище вказаними законами ОСОБА_3 за період з березня 2019 року по березень 2022 року на двох дітей мав би сплатити загальну суму в розмірі 66960,00 грн. яка складається з: 2019 рік (з березня по грудень) - 15079, 00 грн.; за 2020 рік (з січня по грудень) - 21890,00 грн.; за 2021 рік (з січня по грудень) - 23691,00 грн.; за 2022 рік (з січня по березень) - 6300,00 грн. Проте, по факту загальна сума сплачених ОСОБА_3 аліментів за період з березня 2019 року по березень 2022 року на двох дітей в рамках виконавчого провадження №58872186 становить 70000,00 грн.

Таким чином, станом на 01.04.2022 року заборгованості за виконавчим листом №273/501/19 від 04.04.2019 року, виданим Баранівським районним судом Житомирської області не існує, а навпаки існує переплата в розмірі 3040,00 грн. (70000,00 грн. - 66960,00 грн.). Проте, державний виконавець Савчук С.М. на підставі заяви ОСОБА_4 про видачу розрахунку вчинила неправомірні дії при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 58872186 станом на 01.04.2022 року, не взявши до розрахунку суму, яка відповідає 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, як зазначено у виконавчому листі та постанові про відкриття виконавчого провадження, а виходячи із середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості нарахувала суму боргу, яка на думку ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

27.02.2023 року до суду надійшли заперечення від державного виконавця з приводу поданої скарги, згідно яких остання просила відмовити у задоволенні даної скарги, оскільки державний виконавець при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 виходила з того, що оскільки платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, розрахунок заборгованості слід здійснювати відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. За період перебування виконавчого листа на виконанні боржник ОСОБА_3 сплачував аліменти систематично, але не в повному обсязі. З приводу того, що боржник стверджує про те, що він не знав про наявність боргу, виконавець зазначає, що боржник, будучи обізнаним про відкриття виконавчого провадження, періодично повинен сам цікавитися ходом його виконання та станом заборгованості. Саме боржник повинен повідомити державного виконавця про офіційне працевлаштування в разі такого. Державний виконавець надала новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 станом на 27.02.2023 року, оскільки в розрахунку, який міститься в матеріалах справи, було допущено виконавцем технічну помилку при нарахуванні аліментів за березень 2019 року, а також надала матеріали виконавчого провадження АСВП №58872186 .

27.02.2023 до суду також надійшли пояснення стягувача ОСОБА_4 . На думку стягувача вимоги скаржника не заслуговують на увагу з огляду на те, що вони зводяться до власного розуміння ним норм права, які регулюють порядок стягнення аліментів, що не відповідає їх офіційному тлумаченню та суперечить правовим висновкам Верховного Суду, а також до голослівної незгоди з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця та не можуть бути підставою для задоволення скарги. Просить у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 адвокат Степанчук О.М. підтримала позицію викладену в скарзі на дії державного виконавця. Просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи адвокат Ковальчук Р.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Державний виконавець в судове засідання не прибула, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №58872186 в Звягельському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження №58872186 з примусового виконання рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 04.04.2019 р по справі №273/501/19, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частина усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду 19.03.2019 року і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , затим в розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше передбаченого законом мінімуму і до повноліття доньки ОСОБА_8 тобто до 09.03.2036 року.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеного начальником Баранівського відділу ДВС Наталею Харчук по виконавчому провадженню №58872186 з примусового виконання виконавчого листа №273/501/19 від 04.04.2019 року, за період з 01.03.2019 року по 27.02.2023 року наявна заборгованість у розмірі 37778,85грн. (37094,85 грн. заборгованість станом на 01.04.2022 року). Державний виконавець при виконанні вказаного Розрахунку враховував відомості про відсутність доходів боржника та квитанції про сплату аліментів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 33 -78).

Крім того, державним виконавцем відносно боржника винесені постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 487/4219/20, від 06 липня 2022 року у справі № 2-3762/02 зроблено висновок, що «спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні».

Обґрунтовуючи підстави скарги, заявник посилається на неправомірність дій державного виконавця при складенні розрахунку від 01 квітня 2022 року, у зв`язку з чим просить цей розрахунок скасувати.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно приписів ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Оскільки доказів отримання та розмірів фактичного доходу у вказаний спірний період заявником не надано, та з отриманих виконавцем офіційних даних на час виникнення заборгованості про відсутність у боржника джерел доходів, розмір заборгованості йому було правомірно розраховано виконавцем в порядку, визначеному ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Отже, дії державного виконавця щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з боржника виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості повністю відповідають вимогам Закону.

Щодо тверджень скаржника про те, що державний виконавець при проведенні розрахунку аліментів протиправно не взяв до розрахунку суму, яка відповідає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, як зазначено у виконавчому листі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно приписів ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тобто, законодавчо передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Приймаючи рішення у справі про стягнення аліментів суд не лише визначає розмір аліментів, які підлягають до стягнення (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі), а і зазначає, що щомісячний розмір таких аліментів після їх розрахунку не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, нарахування розміру аліментів, виходячи лише з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ігноруючи визначений судом розмір стягнення, суперечить положенням статті 195 СК України та є наслідком власного неправильного тлумачення боржником норм законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Савчук Світланою Миколаївною не було порушено вимог чинного законодавства при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №58872186.

Крім того, суд враховує, що за вимогами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини тринадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Враховуючи те, що розрахунок від 01 квітня 2022 року відповідно до викладених вище вимог закону втратив актуальність 01 травня 2022 року, його скасування судовим рішенням не призведе до поновлення порушених прав заявника.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 2208/4771/12 (провадження № 61-11331св21) та від 27 вересня 2023 року у справі №148/87/23 (провадження №61-5919св23).

Крім того, з пояснень державного виконавця та матеріалів справи вбачається, що виконавцем здійснено новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 станом на 27.02.2023 року, оскільки в розрахунку, який міститься в матеріалах справи, було допущено виконавцем технічну помилку при нарахуванні аліментів за березень 2019 року.

Інших вимог, зокрема щодо зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, що є достатнім для захисту прав заявника, внаслідок чого у зв`язку з виконанням судового рішення щодо здійснення перерахунку заборгованості державним виконавцем буде сформовано нову довідку-розрахунок, яка відображатиме актуальну інформацію щодо наявності (відсутності) заборгованості зі сплати аліментів на день її складання, ОСОБА_3 не заявляв.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Савчук Світлани Миколаївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бєлкіна Д.С.