Справа № 500/2272/19
Провадження № 2-др/946/11/25
10 квітня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2024 року провадження по цивільній справі за позовом КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно платіжної інструкції №141 від 21.03.2019 року, в розмірі 960,50 гривень, в рівних частинах по 480,25 гривень, зобов`язано Управління державної казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області повернути комунальному підприємству «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно платіжної інструкції №141 від 21.03.2019 року, в розмірі 960,50 гривень.
Представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернувся до суду із заявою, яку просив розглянути без його участі, про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 60,00 грн. та поштових витрат у розмірі 140,00 грн.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Сторони в судове засідання не викликались.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду такого змісту.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2024 року провадження по цивільній справі за позовом КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно платіжної інструкції №141 від 21.03.2019 року, в розмірі 960,50 гривень, в рівних частинах по 480,25 гривень, зобов`язано Управління державної казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області повернути комунальному підприємству «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно платіжної інструкції №141 від 21.03.2019 року, в розмірі 960,50 гривень (а.с.108-109 т.2). Ухвала суду набрала законної чинності 31.01.2025 року.
При ухвалені вказаного судового рішення по справі судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 60,00 грн. та поштових витрат у розмірі 140,00 грн. Прохання щодо розподілу судових витрат позивач зазначив у заяві про закриття провадження у справі від 27.12.2024 року (а.с.106 т.2).
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі.
Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2022 року позивачем було подано до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області клопотання №268 про залучення співвідповідачів по справі на підставі Інформаційної довідки №296067886 від 24.01.2022 року, сплаченої згідно платіжного доручення №149 від 19.01.2022 року у розмірі 60,00 грн. (а.с.192, 196 т.1).
Таким чином, позивачем документально підтверджено квитанціями сплата судових витрат у розмірі 60,00 грн. та у розмірі 140,00 грн.
Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню 200,00 грн. (60,00 + 140,00) в рівних частинах з кожного, а саме, по 100 грн.
Враховуючи викладене, оскільки при ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат у розмірі 200 грн., суд приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 200,00 грн., в рівних частинах з кожного, а саме, по 100,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд , -
Заяву комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по справі №500/2272/19 за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Т.П.Пащенко