справа № 208/4067/25
№ провадження 2/208/2762/25
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до Кам`янської міської ради, Центру надання адміністративних послуг міста Кам`янське, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, Управління служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

01 квітня 2025 року до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до Кам`янської міської ради, Центру надання адміністративних послуг міста Кам`янське, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, Управління служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11.

Як роз`яснено п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З позовної заяви, поданої ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 вбачається, що позивачі просять:

1.визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що мають право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , а також вселення до цього житлового приміщення.

2.Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_1 , без згоди її батька ОСОБА_4 .

Отже, майно, на яке позивачі просять визнати право користування та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання, знаходиться на території, що підсудна Дніпровському районному суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

З урахуванням наведеного, позовна заява про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини має бути подана за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вказану цивільну справу необхідно передати для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали № 208/4067/25 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до Кам`янської міської ради, Центру надання адміністративних послуг міста Кам`янське, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, Управління служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Похваліта