Справа № 454/2239/24
Провадження № 2/444/211/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Белзької міської ради Червоноградського району Львівської області, як орган опіки і піклування; виконавчий комітет Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, як орган опіки і піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Белзької міської ради Червоноградського району Львівської області, як орган опіки і піклування; виконавчий комітет Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, як орган опіки і піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини. Просить суд:

1) визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4 за місцем його реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 ;

2) стягнути з відповідача в його користь сплачені ним судові витрати.

11.09.2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження, призначено підготовче судове засідання.

29.10.2024 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області від представника позивача - адвоката Спічак М.Л. надійшла уточнена позовна заява (а.с.52-54) у якій просить суд:

1) визначити місце проживання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4 за місцем його реєстрації та проживання;

2) стягнути з відповідача в користь позивача сплачені ним судові витрати

з підстав зазначених у позові.

Позивач в судовому засіданні 19.02.2025 року позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_6 і вони почали проживати усі разом з його батьками у приватному будинку. Були випадки, коли відповідач залишала дитину та місце її перебування йому відомо небуло. Востаннє вона забрала з собою дочку і він кілька днів не знав про місце їх перебування. Лише через два дні вона зателефонувала, однак адреси не сказала. Раніше вона до нього телефонувала частіше, а тепер дуже рідко. Такі дії відповідачки позбавляють його права спілкуватися з дитиною та бачитися з нею. Наголосив, що він має неофіційний дохід, так як разом із своїм батьком займається будівельними роботами та сплачує аліменти на утримання дочки. Його мати офіційно працевлаштована. Все це дає можливість їм забезпечити належні умови і догляд за дитиною. Його дружина (відповідач у справі) навпаки немає постійного місця проживання, сім"ї, родини, які допомогли б їй у догляді за дитиною, через що вона змушена дочку залишати на сторонніх осіб. Вважає, що дитина має мати постійне місце проживання та жити з обома батьками. Визнав, що час від часу зловживає алкогольними напоями і між ним та відповідачкою виникали конфлікти, під час однієї з них, у присутності дитини, він намагався зупинити дружину і через це, на його думку, у неї були синці. Наголосив, що фізичного насильства він до дружини не застосовував. Просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимогпи підтримав. Просить суд позов задоволити з підстав зазначених у ньому. Вважає, що є достатньо доказів для прийняття рішення у справі.

Відповідач в судовому засіданні 19.02.2025 року щодо позовних вимог заперечила та додатково пояснила, щоїї чоловік (позивач у справі) іноді зловживав спиртними наями, що супроводжувалося скандалами, останній з яких відбувся у присутності дитини. Саме після нього вона взяла дитину і пішла від чоловіка. Вона через кілька днів подзвонила до нього та повідомила, де проживає, однак, на її думку, він боїться приїжджати до них з дочкою. Додала, що батьки позивача відвідували їх. Наголосила, що зверталася у поліції з приводу побоїв, однак заяви не зареєструвала. На даний час дочка ОСОБА_6 відвідує садочок, де перебуває з 09.00 год. по 18.00 год. Весь інший час вони проводять разом. У неї, на відміну від позивача, є для дитини окрема кімната та створено усі належні умови для її проживання. На її думку, дочка має проживати з мамою. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив в повному обсязі, просить в таких відмовити. Вважає, що відсутні будь-які підстави для їх задоволення.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Белзької міської ради Червоноградського району Львівської області, як орган опіки і піклування в судове засідання не прибув, однак 11.10.2024 року надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Заперечень щодо позовних вимог немає, вважає їх обгрунтованими.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, як орган опіки і піклування в судовому засіданні в судовому засіданні пояснила, що хоча дитина з матір"ю і зареєстрвані на території Добросинсько-Магерівської ОТГ, однак за даною адресою не проживають, а тому з дитиною їхній представник не спілкувався. Просить на підтвердження долучити акт обстеження умов проживання від 30.10.2024 року.

Допитана в судовому засіданні 05.03.2025 року в якості свідка ОСОБА_7 , яка була приведена до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, показала, що відповідач разом з дитиною проживала разом із нею близько року. До цього вона проживала разом із чоловіком і спілкувалися вони вкрай рідко. На даний час дитина навчається, розвивається за кошти матері- відповідачки у справі. Зазначила, що ОСОБА_8 є прийомною дочкою її батьків. Проживали разом. З позивачем вона познайомилася перед одуженням сторін. Наголосила, що у будинку позивача немає для дитини окремої кімнати. Батько дитини (позивач) зловживає компютерними іграми. Знає, що ОСОБА_8 пропонувала чоловіку переїхати проживати окремо від його батьків, але він відмовився. На даний час ОСОБА_5 має окрему кімнату. Вона особисто її провідувала по місцю проживання. Дитина почувається, на її думку, добре. Зміна місця проживання їй не зашкодила.

Допитана в судовому засіданні 05.03.2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , яка була приведена до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, показала, що ОСОБА_2 (відповідач) є її прийомною дочкою з якою в неї приязні відносини. Займалась вона вихаванням відповідачки з 15 років, а саме до її одруження. У 2018 році ОСОБА_10 познайомилась із позивачем, одружились та переїхали проживати у м. Белз. У 2019 році народилась у них дочка - ОСОБА_5 . Через деякий проміжок часу ОСОБА_8 почала їй скаржитись на дії з боку чоловіка, а саме сварки, які відбувались через зловживання позивачем алкогольним напоями. Він неодноразово піднімав на відповідачку руку, через що ОСОБА_10 телефонуваа до неї і просила забрати її з дочкою додому скидаючи при цьому фотографії побоїв на її телефон. На даний час ОСОБА_8 проживає в м. Жовкві у квартирі разом з дочкою. У вказаній квартирі хороші умови для проживання. Дитина має свою окрему кімнату, відвідує садочок. Мати піклується про неї та забезпечує усім необхідним.

У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що видно з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 99).

За час перебування у шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 , що видно з копії свідоцтва про її народження ( зворотня сторінка а.с. 99).

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , однак там не проживають, що видно з копії довідки за № 1532 від 30.10.2024 року (а.с.85).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.10.2024 року складеного комісійно відповідальними особами Добросинсько-Магерівської ОТГ (а.с.73) видно, що при обстеженні умов проживання сім"ї за адресою: АДРЕСА_2 на момент обстеження нікого не було вдома, квартира зачинена. Тому зробити акт обстеження про наявні належні матеріально-побутові умови проживання неможливо.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Мотивуючи необхідність визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 з ним, позивач вказує, що має місце факт недисциплінованості та безвідповідальності відповідачки щодо утримання дитини, відсутності належних умов для її проживання, а також відсутності у відповідачки достатніх засобів для існування та розвитку дитини. Однак, позивач суду не надав та жодними доказами не підтвердив наведеного.

Навпаки, такі факти спростовуються долученими відповідачем та її представником до метіріалів справи документами.

Так, з декларації № 0001-Р865-3010 (а.с.91) видно, що саме мати дитини - відповідач у справі 24.09.2024 року звернулась до лікаря педіатра для надання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 меичної допомоги.

Відповідно до п.1, 3, 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866

«Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 р. № 800) комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади.

На адвокатський запит представника відповідача - адвоката Деманджари Я.П. за № 5 від 13.01.2025 року (а.с.92), уповноваженими особами Жовківської міської ради Львівського району Львівської області було складено 20.01.2025 року акт обстеження житлових умов проживання дитини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . З копії цього акту (а.с.89-90) видно, що умови проживання хороші. Є усі необхідні меблі, побутова техніка. Наявне водопостачання, газ та електрика. Зроблений ремонт. Дитина має хороші умови для проживання, сезонний одяг та взуття, окрему кімнату. Стосунки між мамою та дитиною хороші, довірливі. Мати працює. У вихованні дитини їй допомагає гр. ОСОБА_7 . Дитина ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад, "Центр розвитку дитини". Зі слів дитини, вона дуже любить свою маму і хоче з нею жити. Також сказала, що хоче бачити тата, якого вже давно не бачила, хоча запрошує його і він знає, де вони з мамою проживають.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Судом встановлено, що дитина сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла десяти років.

Водночас, сторони не досягли згоди щодо місця її проживання.

Фактично дитина на даний момент зареєстрована та проживає разом з матірю, якою створені всі належні умови для проживання дочки. Є окрема кімната, необхідна побутова техніка, сезонний одяг, що видно з акту обстеження житлових умов в матеріалах справи .

Квартира у якій проживає відповідач з дочкою має всі умови для проживання, а саме світло, теплопостачання, воду, ванну кімнату, туалет, окрему кімнату для дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 "Конвенції ООН про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дослідивши докази у справі та взявши до уваги поведінку ОСОБА_2 , виконання нею своїх батьківських обов`язків по відношенні до дитини, суд дійшов висновку про те, що вона приймає участь у житті дитини, займається її розвитком, утримує її, а тому недоцільним є застосування такого заходу як визначення місця проживання дитини з її батьком - позивачем у справі.

За таких обставин, в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4 про визначення місця проживання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_4 за місцем його реєстрації та проживання, слід відмовити.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача судового збору в користь позивача сплачених ним при зверненні з позовною заявою до суду також слід відмовити, у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин в задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

Керуючись статтями 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У позовній вимозі ОСОБА_4 про визначення місця проживання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_4 за місцем його реєстрації та проживання - відмовити.

У позовній вимозі ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 в його корить сплаченого ним судового збору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 березня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.