Справа № 349/175/25
Провадження № 2/349/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку заочного розглляду цивільну справу № 349/175/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання батьківства,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Шидзінський І.В.

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

- визнати його батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Рогатинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціївнести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де виключити відомості про батька - ОСОБА_2 , записати його батьком дитини, а також змінити прізвище дитини із " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_5 ", по батькові з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_5 ".

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина народилася під час перебування ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а тому відповідно до вимог Сімейного кодексу України, батьком дитини в актовому записі про народження був записаний відповідач по справі ОСОБА_2 .

На підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2011 року шлюб, який було зареєстровано 10 березня 2000 року у виконавчому комітеті Верхньолипицької сільскої ради Рогатинського району Івано-Франківської області між ОСОБА_2 і ОСОБА_10 - розірвано.

ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_5 на підставі рішення Рогатинського районно суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року.

05 січня 2021 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . Від спільного проживання з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі в них народилося ще двоє дітей.

У вересні 2024 року ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_5 є його біологічним сином. З цих підстав просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву щодо позову не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 06 лютого 2025 року позовну заяву було залишено без руху, надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223, 280 ЦПК України.

У судоовму засіданні ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шидзінський І.В. позов підтримали повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що протягом двадцяти років знайомий з ОСОБА_3 . Мав з нею близькі стосунки, вони спільно проживали без реєстрації шлюбу. У подальшому зареєстрували шлюб, від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 в них народилося двоє дітей. ОСОБА_5 є його біологічним сином, про що йому і дитині підтвердила ОСОБА_3 , вони спільно проживають однією сім`єю, між ними склалися теплі сімейні відносини. З метою юридичного узаконення свого батьківства просив позов задовольнити повністю. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що в період з 10 березня 2000 року по 13 травня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного проживання з ним у зареєстрованому шлюбі народилося троє дітей ОСОБА_13 , 2000 року народження, ОСОБА_14 , 2002 року народження і ОСОБА_15 , 2003 року народження. Спільне проживання з ОСОБА_5 було припинено значно раніше, до 2005 року. З 2005 року вона зустрічалася з позивачем по справі, мала з ним близькі стосунки. Біологічним батьком ОСОБА_5 є позивач по справі ОСОБА_1 з яким на цей час вона спільно проживає у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилося ще двоє спільних дітей. Просила позов задовольнити.

Допитаний у судовоому засіданні в присутності матері ОСОБА_3 неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що спільно проживає разом з матір`ю та батьком, двома братами. ОСОБА_1 є його "справжнім" батьком, а тому він бажає змінити прізвище на ОСОБА_5 і по батькові на ОСОБА_5 . ОСОБА_2 він не знає, з ним не спілкується.

Вислухавши доводи позивача, представника позивача, пояснення третьої особи, неповнолітнього ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з наступних підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_10 з 10 березня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-франківської області 13 травня 2011 року. Рішення набуло законної сили 23 травня 2011 року. В рішенні суду зазначено, що за час проживання у зареєстрованому шлюбі в подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_13 , 2000 року народження, ОСОБА_14 , 2002 року народження, ОСОБА_15 , 2003 року народження.

На підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову було зазначено, що шлюбні відносини з ОСОБА_2 позивачка припинила у 2005 році, після цього проживала з іншим чоловіком від спільного проживання з яким в них народився син ОСОБА_5 . ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_5 , не спілкується з ним , не утримує і не виховує дитину.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 10 вересня 2009 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, про що у виконавчому комітеті Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області складено актовий запис № 22. Батьком дитини записано ОСОБА_2 , матір`ю дитини - ОСОБА_10 .

05 січня 2021 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 .

За копією акта обстеження умов проживання, який складений начальником та головним спеціалістом Служби у справах дітей Рогатинської міської ради Базилевич І.Я., Пришляк Н.В. у домоволодінні в с.Данильче Івано-Франківської області зареєстровані та проживають: батько ОСОБА_1 , 1984 року народження, мати ОСОБА_3 , 1982 року народження, сини ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_17 , 2017 року народження, ОСОБА_18 , 2021 року народження та баба ОСОБА_17 , 1952 року народження. У сім`ї є всі належні умови для проживання, місце для відпочинку та навчання дітей. Відносини в сім`ї дружні, побудовані на взаємоповазі та розумінні.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.9 зазначеної Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення щодо них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Строк на захист порушеного права щодо визнання батьківства відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України становить один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У позовній заяві позивач зазначив, що про те, що він є батьком ОСОБА_5 дізнався від ОСОБА_3 у вересні 2024 року.

Отже, з урахуванням того, що цей позов надійшов до суду 04 лютого 2025 року, тому строк звернення позивача за захистом порушеного права не порушений.

Щодо вирішення питання про зміну прізвища дитини

Одним з основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає з закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами 3,5 статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей.

При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Вирішуючи спір в частині вирішення позовних вимог про зміну прізвища дитини, суд враховує, що матір дитини після одруження з ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5 , дитина проживає разом з ОСОБА_1 , матір`ю та двома молодшими братами ОСОБА_5 . У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що хоче мати прізвище і по батькові свого "справжнього" біологічного батька. За таких обставин необхідно змінити прізвище дитини, яке буде відповідати інтересам дитини, іменуватися прізвищем, яке є в його батьків та двох молодших братів.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.4 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, беручи до уваги, що дослідженими судом доказами підтверджується факт біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо народженої ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, підлягають до задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.141, 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання батьківства,- задовольнити .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Чегдомин Хабаровського краю російської федерації, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області.

Виключити з актового запису про народження № 22, складеного 04 вересня 2009 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 22, складеного 04 вересня 2009 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, зазначивши в графі "батько" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець селища Чегдомин Хабаровського краю російської федерації, громадянин України, у графі "прізвище" змінити запис " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_5 ", та у графі "по батькові" змінити запис " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_5 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 10 квітня 2025 року.

Суддя: О.О.Гаврилюк