КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7146/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/11777/24

09 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Якимець О. І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь 10 000 тис. доларів США в рахунок повернення боргу за договором позики.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 жовтня 2024 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції.

Зазначає, що оскаржувану ухвалу було винесено з порушенням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи апеляційним судом здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь 10 000 тис. доларів США в рахунок повернення боргу за договором позики.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції посилався на те, що у позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків та дата народження відповідача, що позбавляє суд можливості зробити запит про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача.

21 жовтня 2024 року, на виконання вимог ухвали Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року,ОСОБА_1 подала заяву на усунення недоліків, до якої долучила нову редакцію позовної заяви. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала відомості щодо відповідача ОСОБА_2 , а саме: зазначила адресу: АДРЕСА_1 , засоби зв'язку невідомі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що на адресу суду позивач надала примірник позовної заяви для відповідача, однак недоліки позовної заяви, на виконання ухвали суду 23.09.2024 року у справі №758/11777/24 позивачем не усунуто.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст.187 ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і, за відсутності таких підстав, відкриває провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав, що позивач при зверненні до суду не дотримався вимог п.2 ч. 3. ст. 175 ЦПК України, оскільки у позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків та дата народження відповідача.

При цьому відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Подаючи до суду першої інстанції заяву на усунення недоліків, визначених ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року, позивач ОСОБА_1 вказала, що їй відома про відповідача ОСОБА_2 лише інформація щодо адреси його проживання - АДРЕСА_2 .

Проаналізувавши викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а саме п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК, з огляду на те, що вказана норма не передбачає обов'язку позивача зазначати у позовній заяві дату народження відповідача, а реєстраційний номер облікової картки платника податків вказується за його наявності, а тому подальше повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав не усунення нею недоліків позовної заяви, які не грунтуються на вимогах закону, було помилковим.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу були відсутні, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заявнику позовної заяви.

Згідно з ч.6 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційнускаргу позивача ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: