Провадження № 2/537/848/2025
Справа № 399/37/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючої судді Мартишевої Т.О.
за участю секретаря Антохіної Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчук цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передана за підсудністю ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2025 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 липня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3964061 з ТОВ «МІЛОАН». Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. До укладення кредитного договору позичальник отримав його примірник разом з додатками в електронному вигляді, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. За умовами договору про споживчий кредит № 3964061 від 08 липня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» на підставі платіжного доручення відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 317, 92 грн яка складається з: - 4 513 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 14 854, 92 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 950 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн. - сума заборгованості за пенею.
11 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №12Т, за яким відступлено право вимоги за кредитним договором №3964061 від 08 липня 2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача у загальному розмірі 20 317, 92 грн.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кредитна заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором 3964061 від 28.07.2021 у розмірі 20 317 грн 92 коп., судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутність представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Статтею 509 ЦК Українив становлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною першоюстатті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст..12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. З врахуванням викладеного, лише наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
28 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника було укладено кредитний договір № 3964061, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн., строком на 12 днів з 28 липня 2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 09 серпня 2021 року (п.п. 1.1-1.4 договору). Комісія за надання кредиту: 950 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1 200 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована (п.п. 1.5.1-1.7) (а.с. 24-29).
Сторони узгодили графік платежів за договором про споживчий кредит № 3964061 від 28 липня 2021 року (а.с. 28 зворот).
Перерахування кредитних коштів платником ТОВ «МІЛОАН» на рахунок отримувача ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн підтверджується платіжним дорученням 52340427 від 28 липня 2021 року (а.с. 30).
11 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №12Т (а.с. 16-23, 35-36), відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача.
Відповідно до Витягу з додатку до договору про відступлення прав вимоги №12Т від 11 листопада 2021 року (а.с. 13), ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №3964061 від 28 липня 2021 року в сумі 20 317, 92 грн., з яких:
- 4 513 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту;
- 14 854,92 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 950 грн. - заборгованість за комісією;
- 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.
За даними позову, всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на досудову вимогу (а.с. 33), відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора.
За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України).
У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів порушив, внаслідок чого у нього утворилася за кредитним договором №3964061 від 28 липня 2021 року заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості складає 20 317, 92 грн., з яких: - 4 513 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 14 854,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 950 грн. - заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 14).
Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про погашення боргу, про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 9).
Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до такого.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у загальному розмірі 6 000 гривень. На обґрунтування зазначених витрат представником позивача надані суду наступні докази: договір про надання юридичних послуг № 42649746 від 01.11.2024, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Стародуб І.В., із додатковою угодою; акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом № 3964061 від 30.12.2024 року, який складається з правового аналізу обставин та надання правових консультацій, підготовки позовних заяв про стягнення кредитної заборгованості, формування додатків до позовної заяви згідно детального опису робіт, виконаних адвокатом у загальній сумі 6 000 грн. (а.с. 10, 15, 44-49).
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу на загальну суму 6000 гривень, а також враховуючи ціну позову, складність справи, обсяг наданих послуг суд робить висновок, що такі витрати відповідають критерію реальності, справедливості та необхідності.
За таких обставин, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.04.2025.

Суддя : Т.О.Мартишева