ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 731/514/24

Головуючий у першій інстанції - Савенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/667/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року в сумі 128 901,12 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 укладено договір № 457365-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За змістом договору товариство надало позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання за договором виконало, надавши ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 000 грн шляхом перерахування цієї суми на банківську картку № НОМЕР_1 . Також, 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 457365-КС-004 про надання кредиту, за яким позичальнику додатково надано кредит у сумі 10 000 грн. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання, внаслідок чого станом на 25 липня 2024 року наявна заборгованість у сумі 128 901,12 грн, яка складається з: 40 000 грн - сума прострочених платежів за тілом кредиту, 82 901,12 грн - сума прострочених платежів по процентах, 6 000 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти, перераховані на виконання кредитного договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року та додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року у сумі 40 000 грн та судовий збір у сумі 751,67 грн, а всього стягнуто 40 751,67 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані суттєві обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 82 901,12 грн та несплаченої комісії за надання кредиту у сумі 6 000 грн, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, установивши отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, безпідставно дійшов до протилежного висновку про його неознайомлення з істотними умовами договору, в результаті чого помилково відмовив у задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 82 901,12 грн та комісії у сумі 6 000 грн.

Скаржник наголошує на невірному застосуванні судом положень ст. 1049, 1056-1 ЦК України та безпідставного позбавлення кредитора права на отримання процентів за користування кредитом, оскільки порядок нарахування процентів, їх фіксований розмір та обов`язок сплати передбачено умовами договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року. Боржником не було сплачено жодного платежу на погашення кредиту, що призвело до збільшення процентної ставки, як узгоджено сторонами у п. 3.2.2 договору. Проценти за користування кредитом у сумі 82 901,12 грн складаються із: проценти нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,16103851% у сумі 10 101,12 грн за період з 29 жовтня по 19 листопада 2023 року року, а також проценти нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 72 800 грн у період з 20 листопада 2023 року по 18 лютого 2024 року.

Скаржник указує, що право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту узгоджується з нормами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою НБУ від 11 лютого 2021 року № 16.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не погодившись із доводами апеляційної скарги ТОВ «Бізнес Позика», просив у її задоволенні відмовити, рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Обгрунтовуючи доводи відзиву, ОСОБА_1 указує на те, що саме по собі перерахування коштів не підтверджує укладення договору. Посилається на те, що позивачем не було надано оригіналів електронних доказів на підтвердження вчинення сторонами в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства дій з укладення договору про надання кредиту № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року та додаткової угоди від 30 жовтня 2023 року до договору про надання кредиту № 457365-КС-004, тобто не доведено, що його інформаційно-телекомунікаційна система та/або інші передбачені законом носії збереження електронних даних містять відомості про отримання, запис, збереження та/або облік інформації про обставини вчинення саме тих дій і у той час, про який стверджує позивач у позові, зокрема, і про вхід відповідача до системи, що має здійснюватися з використанням отриманого ідентифікатора.

ОСОБА_1 наголошує на тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення саме йому відповідних одноразових ідентифікаторів, отримання і застосування їх відповідачем. ОСОБА_1 вважає договір № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року нікчемним через невідповідність його умов положенням ЗУ «Про споживче кредитування».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами обставин укладання з ОСОБА_1 кредитного договору та додаткової угоди саме на тих умовах, які зазначено у позовній заяві та доданих до неї матеріалів справи.

Оскільки ОСОБА_1 не заперечував отримання 29-30 жовтня 2023 року від позивача грошових коштів у сумі 40 000 грн, як і неповернення цих коштів позивачу, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 40 000 грн грошових коштів, перерахованих на виконання кредитного договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року та додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

У справі встановлено, що 29 жовтня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 457365-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с. 15-18).

29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес Позика» укласти договір № 457365-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с. 19-23).

29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1640 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником) (т. 1 а.с. 12-14).

29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 для забезпечення можливості донесення інформації про необхідність виконання зобов`язань за будь-якими кредитними договорами, укладеними між ним та ТОВ «Бізнес Позика», при врегулюванні простроченої заборгованості, підписав інформаційне повідомлення, за допомогою якого здійснюється передача персональних даних третіх осіб. Зазначене інформаційне повідомлення підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1640 (т. 2 а.с. 69).

29 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 457365-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Умовами п. 2.3., 2.4., 2.5 указаного договору передбачено, що строк, на який надається кредит: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16103851, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту 4 500 грн.

Згідно з п. 2.6., 2.7., 3.1 указаного договору загальний розмір наданого кредиту: 30 000 грн. Строк дії договору: до 18 лютого 2024 року. Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору.

Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.2.2. указаного договору).

Пунктами 7.10. указаного договору передбачено технологію (порядок) укладення договору: договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти договір (оферти) кредитодавцем та її прийняти (акцептування) позичальником. Договір укладається в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства України.

У договорі міститься графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.

Договір № 457365-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 29 жовтня 2023 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8390, про що свідчить п. 8 договору реквізити та підписи сторін (т. 1 а.с. 65).

У візуальній формі послідовності дій клієнта, сформованій ТОВ «Бізнес Позика», наведено детальний опис дій, вчинених сторонами при укладанні електронного договору про надання кредиту 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.trozyka.com (т. 1 а.с. 29-30).

29 жовтня 2023 року на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Бізнес Позика», на вказану позичальником картку НОМЕР_1 перераховано грошові кошти двома сумами: 25 000 грн та 5 000 грн, що підтверджується довідками, виданими 09 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Елаєнс» (т. 1 а.с. 35, 35 зворот).

30 жовтня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію укласти додаткову угоду № 1 (оферта) до договору № 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року (споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с. 34).

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення додаткової угоди № 1 до договору № 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року (споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с. 24).

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA8331 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником) (т. 1 а.с. 31-32).

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору № 457365-КС-004 про укладення кредиту від 29 жовтня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавцем та позичальником підтверджено, що станом на 30 жовтня 2023 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 30 000,00 грн, сума нарахованих та несплачених процентів - 696,62 грн, сума нарахованої та несплаченої комісії - 4 500,00 грн.

За умовами п. 2.5. указаної додаткової угоди, сторони домовились про те, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 10 000,00 грн, та кредитодавець на умовах, викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути, кредит збільшений на 10 000 грн у строки та на умовах, викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 40 000 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 1 500 грн (т. 1 а.с. 33).

Додаткова угода № 1 до договору № 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма) підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4498, про що свідчить п. 12 додаткової угоди реквізити та підписи сторін (т. 1 а.с. 65).

У візуальній формі послідовності дій клієнта, сформованій ТОВ «Бізнес Позика», наведено детальний опис дій, вчинених сторонами при укладанні електронної додаткової угоди № 1 до договору про надання кредиту № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.trozyka.com (т. 1 а.с. 40).

Як свідчить інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» від 09 серпня 2024 року за вих. № 231/08, проведено успішну транзакцію про перерахування ОСОБА_1 10 000 грн згідно з додатковою угодою від 30 жовтня 2023 року до кредитного договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року (т. 1 а.с. 39).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 25 липня 2024 року за договором № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року наявна заборгованість у розмірі 128 901,12 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 грн, заборгованість за відсотками - 82 901,12 грн, по комісії - 6 000 грн (т. 1 а.с. 25-27).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 29 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 457365-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого останньому надано грошові кошти у розмірі 30 000 грн строком на 16 тижнів до 18 лютого 2024 року, з стандартною процентною ставкою за кредитом 2,00000000% та зниженою процентною ставкою за кредитом 1,16103851%, комісія за надання кредиту 4 500 грн.

Зазначений кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Бізнес Позика».

Кредитний договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8390, про що свідчить п.8 договору «реквізити та підписи сторін».

29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 перераховано двома платежами грошові кошти у сумі 5 000 грн та 25 000 грн, що підтверджено випискою з особового рахунку за період з 28 жовтня 2023 року по 18 лютого 2024 року (т. 1 а.с. 116-120). Зазначене підтверджено також довідками, виданими 09 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Елаєнс» (т. 1 а.с. 35, 35 зворот).

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору № 457365-КС-004 про накладення кредиту від 29 жовтня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якої сторони погодили збільшення кредиту на 10 000 грн та сплату комісії за надання додаткової суми кредиту у сумі 1 500 грн.

Додаткову угоду підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4498, про що свідчить п. 12 додаткової угоди «реквізити та підписи сторін».

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 перераховано 10 000 грн, що підтверджено звітом по транзакціях з використанням/без використання БПК, що були випущені по рахунку останнього за період з 29 жовтня 2023 року по 18 лютого 2024 року (т. 1 а.с. 121-127).

ОСОБА_1 підтверджує факт отримання грошових коштів у сумі 40 000 грн і неповернення їх позивачу, проте заперечує укладання ним кредитного договору, на який посилається позивач.

Перевіряючи доводи сторін, колегія суддів виходить з того, що на підтвердження укладення договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року надано візуальну форму послідовності дій, з якої встановлено, що клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет товариства на сайті www.my.bizpozyka.com.

Клієнт підписав одноразовим ідентифікатором UA-1640 паспорт споживчого кредиту 29 жовтня 2023 року о 03:20:10 та інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних 29 жовтня 2023 року о 03:20:10, акцептував умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписав договір одноразовим ідентифікатором UA-8390 29 жовтня 2023 року о 03:20:38.

З метою укладення додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року до договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, підписав одноразовим ідентифікатором UA-8331 паспорт споживчого кредиту 30 жовтня 2023 року о 18:25:56, акцептував умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписав додаткову угоду одноразовим ідентифікатором UA-4498 30 жовтня 2023 року о 18:26:19.

За інформацією ТОВ «Центр Глобальних повідомлень України» від 14 січня 2025 року за вих. № 05/010, підтверджено факт опрацювання SMS-повідомлень 29 та 30 жовтня 2023 року, сформованих ТОВ «Бізнес Позика» на номер телефону НОМЕР_2 , і подальшу їх передачу відповідному оператору електронних комунікацій, в якому зареєстровано вказаний MSISDN (т. 2 а.с. 53).

ОСОБА_1 не довів, що телефонний номер, з використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором вищезазначених документів, йому не належить.

Без отримання SMS-повідомлень на номер телефону відповідача НОМЕР_2 , здійснення його верифікації, передання ним та отримання позивачем персональних даних від відповідача, було б неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідача, як і незаконності заволодінням його персональними даними.

Установивши, що грошові кошти у сумі 40 000 грн перераховано на банківську платіжну картку, яка зазначена у пункті 8 договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року та пункті 12 додаткової № 1 від 30 жовтня 2023 року до договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року, та належить ОСОБА_1 , а також з огляду на те, що останньому належить номер телефону НОМЕР_2 , з використанням якого було здійснено верифікацію, колегія суддів приходить до переконання, що між сторонами було укладено договір № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року на навдених позивачем умовах, додаткову угоду № 1 від 30 жовтня 2023 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Зазначеного не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення, тому колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 367 ЦПК України, вважає за необхідне переглянути рішення суду першої інстанції повністю, а не в межах доводів апеляційної скарги, оскільки висновок районного суду про отримання відповідачем коштів в сумі 40 000 грн не на умовах укладеного кредитного договору, не відповідає обставинам справи і суперечить положенням ЗУ «Про електронну комерцію».

Є хибними висновки суду першої інстанції про те, що надані стороною позивача пропозиція, акцепт, кредитний договір та додаткова угода, як документи в форматі pdf, є неналежними доказами через можливість стороннього впливу та не несуть безсумнівну правдивість викладених в них даних. Указане твердження суду, з огляду на змагальність цивільного процесу, підлягає доведенню належними доказами, які має надавати сторона відповідача. Проте, матеріали цієї справи доказів щодо недостовірності наданих стороною позивача документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних зобов`язань, а також можливості стороннього втручання та редагування їх змісту не містять.

Відповідач, заперечуючи факт укладення кредитного договору з огляду на отримання ним коштів та укладення в подальшому додаткової угоди, застосовує концепцію «негативного доказу» (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13), оскільки належних доказів щодо зазначених тверджень ОСОБА_1 не надано. Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, сторона відповідача, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно переклав лише на позивача тягар доказування факту укладення електронного договору за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на спростування цих тверджень товариства та за встановленості факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Не є підставою для висновку про неналежність наданих стороною позивача доказів невідповідність щодо часу укладення договору, відображеного у паперовій копії кредитного договору та візуальній формі послідовності дій клієнта, ураховуючи наступне.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Суд ураховує, що візуальна форма послідовності дій клієнта є лише відображенням певного алгоритму дій особи і сама по собі не являється правочином. Незначні розбіжності щодо часу укладення кредитного договору, які полягають навіть не у хвилинах, а у секундах, не можуть свідчити ні про відсутність волевиявлення сторін на укладення договору, ні про його непідписання.

Районний суд, помилково стверджуючи, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами укладення з відповідачем кредитного договору та додаткової угоди саме на тих умовах і з тим змістом, як наведено у позовній заяві, не указав умови, за яких між сторонами виникло зобов`язання, хоча в резолютивній частині рішення стягнув з відповідача кошти в сумі 40 000 грн, зазначивши, що перераховані вони саме на виконання кредитного договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року, тобто фактично констатував існування зобов`язання. Про порушення якого стверджував позивач.

ТОВ «Бізнес Позика» належним чином виконало зобов`язання за договором № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року, надало позичальнику грошові кошти у сумі 40 000 грн.

Банк, звернувшись з цим позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, прострочені платежі за процентами та комісією.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 25 липня 2024 року за договором № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року наявна заборгованість у розмірі 128 901,12 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 грн, заборгованість за процентами - 82 901,12 грн, по комісії - 6 000 грн (т. 1 а.с. 25-27).

За умови доведеності факту існування між сторонами кредитних правовідносин, вони мають виконуватись належним чином обома сторонами, отже ОСОБА_1 повинен повернути позивачу заборгованість за кредитом у сумі 40 000 грн.

Пунктом 2.4. договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року передбачено, стандартну процентну ставку за кредитом: в день 2,00000000%, фіксована, а також знижену процентну ставку за кредитом: в день 1,16103851%, фіксована.

За змістом п. 3.2.2 указаного договору, сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.2.2. указаного договору).

ОСОБА_1 не виконував графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.

Згідно з наданим ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 18 лютого 2024 року, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався (т. 1 а.с. 25-27).

Як вбачається з наданих суду розрахунків, нараховані ТОВ «Бізнес Позика» проценти у загальній сумі 82 901,12 грн включають в себе проценти нараховані за період з 29 жовтня 2023 року по 19 листопада 2023 року за зниженою процентною ставкою 1,16103851% у сумі 10 101,12 грн та проценти нараховані за період з 20 листопада 2023 року по 18 лютого 2024 року за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 72 800 грн, що відповідає умовам укладеного сторонами договору.

За таких обставин, вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за процентами у сумі 82 901,12 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Умовами п. 2.5. договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року передбачено комісію за надання кредиту у сумі 4 500 грн, а за умовами п. 5 додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року до договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року - комісію у сумі 1 500 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за надання кредиту.

Аналізуючи умови договору № 457365-КС-004 від 29 жовтня 2023 року, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 30 жовтня 2023 року, та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування комісії у сумі 6 000 грн, оскільки укладеним між сторонами кредитним договором, з урахуванням додаткової угоди до нього, передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Бізнес Позика» за АТ КБ «ПриватБанк» за договором 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року становить 128 901,12 грн, з яких: 40 000 грн заборгованість за кредитом, 82 901,12 грн заборгованість за процентами, 6 000 грн по комісії.

Апеляційни суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про нікчемність укладеного правочину з огляду на те, що вони ґрунтуються на довільному тлумаченні відповідачем відповідних положень цивільного законодавства.

Отже, рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року підлягає скасуванню шляхом ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 3 633,60 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції , а всього 6 056 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 128 901 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот одну) грн 12 коп. заборгованості за договором 457365-КС-004 про надання кредиту від 29 жовтня 2023 року, 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн судового збору за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова