Справа № 404/520/24
Номер провадження 2/404/107/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Романчук Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 права власності на 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що батьку позивача ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу належав житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями під АДРЕСА_1 . На момент придбання будинку ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 (мати позивача).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 . Його спадкоємцями були дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_7 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його спадкоємцями були: мати ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_5 .

Вказує, що позивач після смерті матері звернувся із заявою до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 для оформлення спадкових прав.

Однак, постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 від 20.09.2023 року за № 1545/02-31 позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва про право на спадщину, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у вищевказаному спадковому житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями на ім`я ОСОБА_5 не зареєстровано, документ, що посвідчує право власності ОСОБА_5 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя не наданий.

За вказаного позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження, призначено підготовче засідання, витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт.

10.04.2024 року від завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 отримано витребувані документи.

За клопотанням представника відповідачів ухвалою суду від 03.07.2024 року витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт.

09.08.2024 року від завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 отримано витребувані документи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2024 року залучено до участі в справі, як співвідповідача ОСОБА_4 .

Представником відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 02.10.2024 року через канцелярію суду подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/16 частки, ОСОБА_2 права власності на 15/32 часток, ОСОБА_4 право власності по 1/16 часток будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 за кожним.

07.11.2024 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла заява від представника позивача про зменшення позовних вимог. За змістом заяви остання просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/32 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2024 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.

В підготовче засідання представник позивача надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити, зустрічний позов визнала повністю.

Представник відповідачів в підготовче засідання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, зустрічний позов підтримала повністю та просила його задовольнити, первісний позов визнала повністю.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачами позовних вимог прийнято судом.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 травня 1965 року gthij. Кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру № 2-3635, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 .

На момент придбання будинку ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку. Спадщину після його смерті прийняли його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_7 , як такі, що фактично вступили в управління або володіння спадковим майном (пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини), проте не оформили своїх спадкових прав. однак спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 . Його спадкоємцями є мати ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_8 , які були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та прийняли спадщину в порядку визначеному законом, однак свідоцтва про право на спадщину за законом не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на 5/6 часток спадкового житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Спадкоємцями після її смерті є: син ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України (спадкоємець за законом першої черги), який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, онук ОСОБА_2 , який спадкує частку у спадщині, яка належала б за законом його батькові ОСОБА_7 , якби він був живим на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України), та який прийняв спадщину в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст. 1270цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Отже, після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , тобто станом на теперішній час, спадковий будинок розподілився між спадкоємцями наступним чином: позивачу ОСОБА_1 належить 13/32 часток; відповідачу ОСОБА_2 15/32 часток (1/16 + 13/32 = 2/32 + 13/32 = 15/32); відповідачу ОСОБА_3 1/16 частка та ОСОБА_10 1/16 частка.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у вищевказаному спадковому житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями на ім`я ОСОБА_5 не зареєстровано, документ, що посвідчує право власності ОСОБА_5 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя не наданий.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (який був чинним на момент придбання житлового будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю.

Постановами державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 від 20.09.2023 року № 1545/02-31, від 20.06.2024 року № 375/02-31 сторонам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки частки у праві спільної власності співвласників житлового будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не зазначені, неможливо визначити склад спадкового майна частку у праві власності на житловий будинок, на яку мають видаватись свідоцтва про право на спадщину.

Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. п. 4.18 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті ОСОБА_6 та на момент смерті ОСОБА_7 ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті ОСОБА_6 та на момент смерті ОСОБА_7 ) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень с. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, до складу спадщини входять виключно ті права спадкодавця, які належали йому на момент смерті.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі № 306/197/15-ц.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положеннями ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено правило, згідно з яким у разі поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності, чи виділу частки з нього, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, або рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 357 ЦК України, під терміном «визначення часток» слід розуміти визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні, внаслідок чого право власності на таке майно трансформується із спільної сумісної на спільну часткову, зберігаючи при цьому правовий режим спільної власності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання права власності в порядку спадкування та вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

З огляду на визнання позову відповідачами у справі до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст.141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 201,87 грн., з кожного, внесеного судового збору та повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 605,60 грн.

Крім того, суд стягує із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 605,60 грн. внесеного судового збору та повертає ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з державного бюджету 50% суми сплаченого судового збору.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/32 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 201,87 грн., з кожного, внесеного судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% суми сплаченого судового збору, а саме в розмірі 605,60 грн. перерахованого згідно квитанції №9844-1252-5239-7388 від 22.01.2024 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/16 часток, ОСОБА_2 на 15/32 часток, ОСОБА_4 на 1/16 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 605,60 грн. внесеного судового збору.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50% суми сплаченого судового збору, а саме в розмірі 605,60 грн. перерахованого згідно платіжної інструкції №47241412 від 22.10.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 605,60 грн. внесеного судового збору.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% суми сплаченого судового збору, а саме в розмірі 605,60 грн. перерахованого згідно платіжної інструкції №47261666 від 23.10.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 14.04.2025 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО