Єдиний унікальний номер 341/512/24
Номер провадження 2/341/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, у складі

головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач трач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Галицького районного суду Івано -Франківської області від 01.08.2019 року, та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 8000 грн на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила стягнути понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 58760,00 грн., а також стягнути судові витрати у справі.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2019 року у справі № 341/289/19 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились проживати разом позивачем ОСОБА_1 . Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2019 року у справі № 341/290/19, ухвалено стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.02.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. З моменту розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми, участі у житті синів не бере, навчанням, розвитком та здоров`ям синів не цікавиться, школу та гуртки, де навчаються діти жодного разу не відвідував, з вчителями школи та тренерами з приводу синів не спілкується, нерегулярно сплачує аліменти допускаючи заборгованість. Щодо відповідача було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та розпочато досудове розслідування щодо ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Після відкриття кримінального провадження відповідач почав сплачувати заборгованість по аліментах. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються потреби у фінансуванні навчання, розвитку дітей, лікування. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати більший розмір аліментів та приймати участь у додаткових витратах на утримання дітей. Відповідач є здоровим, працездатним і здатним сплачувати аліменти в більшому розмірі, матеріальний стан відповідача змінився в кращу сторону, оскільки з серпня 2020 року відповідач знаходиться за кордоном, його доходи суттєво виросли, він отримує високий заробіток, про що неодноразово наголошував позивачу, повідомив про придбання квартири, їздить на відпочинок на море. Відповідач, крім присуджених судом на користь дітей аліментів, аліменти нікому не сплачує, стягнення по виконавчих документах, крім аліментів на дітей, з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає. Матеріальний стан позивача погіршився, як тільки почалася війна. Позивач з дітьми тимчасово поїхала до Республіки Польща, де орендує житло, збільшилися витрати на забезпечення належного рівня життя дітей, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, навчання дітей, оплату житла та комунальних послуг, лікування дітей, збільшилися витрати на продукти харчування, одяг, засоби гігієни.Діти швидко ростуть, тому є потреба в придбанні одягу та взуття. Діти ведуть активний спосіб життя. З липня 2022 року діти займаються спортом, є учасниками клубу тхеквондо KoDang. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 беруть активну участь у житті клубу, беруть участь в обласних змаганнях, спортивних таборах та у додатковому навчанні. ОСОБА_6 займає місце в рейтингу 9 CUP, ОСОБА_7 займає місце в рейтингу 11 CUP. Діти самостійно проявили бажання займатися в спортивній секції, мають високий потенціал у досягненні перемоги в спарингах, заняття непропускають, систематично приймають участь у змаганнях, стараються та отримуютьнагороди, медалі та грамоти. У зв?язку з цим потребують додаткові витрати на організацію участі у змаганнях, витрати на придбання одягу, спортивного взуття, екіпіровки. Участі у цих додаткових витратах відповідач не приймав.Витрати на заняття спортом дітей в 2022 році становили 60256,80 грн. Діти потребували регулярних відвідувань стоматолога-ортодонта та лікування зубів. Загалом витрати на лікування дітей у стоматолога у 2022р. становили 20392,00 грн. Син ОСОБА_7 потребує постійного лікування у ендокринолога, оскільки має спадковий анамнез обтяжений по зобу та цукровому діабету, відповідно до якого кожних 3 місяці необхідно проходити повторний огляд та лабораторні дослідження крові, що є досить вартісними. Вартість лікування ОСОБА_7 у ендокринолога у 2022 році становила 26532,60 грн., а ОСОБА_6 лікування у дерматолога становило 4799,80 грн. Участі у витратах на лікування дітей відповідач не приймав. Також позивачем у 2022р. понесено витрати на придбання канцелярського приладдя, зошитів, підручників, стрижку дітей, вартість яких становила 5538,80 грн. Загальна сума додаткових витрат на утримання дітей в 2022 р. становила 117520,00 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на утримання дітей, що становить 58760,00 грн.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року відкрито загальне та призначено підготовче судове засідання по справі (а.с.91).

13.05.2024 р. представник відповідача адвокат Ващук Ярослав Сергійович скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в повному обсязі з огляду на таке. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 ОСОБА_2 почав проживати разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з січня 2021 р. його матері поставлено діагноз злоякісне новоутворення яєчника, - «полі неоплазія» рак висхідного відділу ободової кишки IV ступеня та невдовзі проведено оперативне втручання. Зважаючи на дані обставини пов`язані з хворобою матері йому доводилося працювати відразу на двох роботах та витрачати усі заощадження, а також позичати кошти у своїх друзів та знайомих для покриття витрат на лікування матері у медичних закладах. У 2023 році мати позивача померла. Усі витрати на проведення похоронної процедури він також взяв на себе. Зазначає те, що позивачка у 2022 році звернулася до правоохоронних органів. Зазначає, що у нього скрутне матеріальне становище, адже усі його заощадження витрачено на лікування та поховання матері. Окрім цього у лютому почалась російська агресія проти України. З огляду на статистику ринку праці у 2024 році в Галицькому районі Івано-Франківської області середня заробітна плата складає лише 12163,00 грн. а отже, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів в розмірі 8000 грн. на кожну дитину є надуманими та необґрунтованими та не підлягають задоволенню, адже ні його фінансове становище, ні середня заробітна плата у місцевості, де він проживає не дає йому змоги сплачувати та кошти на утримання дітей.. ОСОБА_1 проживає з дітьми в Республіці Польща. Розмір мінімальної заробітної плати у 2024 році значно відрізняється від розміру мінімальної заробітної плати України. Згідно курсу валют по відношенню до гривні, яка є національною валютою України у січні 2024 року в Республіці Польща мінімальна заробітна плата становила 4242 злотих =41359,50 грн., а у липні 2024 р. 4300 злотих = 41925,00 грн. В Україні у січні 2024 р. розмір заробітної плати складав 7100 грн, а з 01.04.2024 р. - 8000 грн. Отже, за даних обставин збільшення розміру аліментів, які просить позивач стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі по 8000 грн. на кожну дитину щомісячно не підлягає задоволенню, так як ні його фінансове становище, ні середня заробітна плата у Галицькому районі не дає йому змоги сплачувати такі кошти на утримання дітей.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 58760 грн зазначає наступне. ОСОБА_1 у липні 2022 р. звернулась до Галицького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України, в якому просила надати їй дозвіл на виїзд дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Республіки Польща без дозволу (без згоди) та супроводу батька дітей ОСОБА_2 до повноліття дітей. Рішенням Галицького районного суду позовні вимоги задоволено частково. Рішення суду набрало законної сили лише 06.12.2022 р. Однак, позивач ОСОБА_1 надає до позовної заяви розрахунок додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також письмові докази в яких вказує понесені витрати за період з березня по грудень 2022 року.

Відповідач зазначає, що жодний документ долучений позивачем є недеталізований, оскільки не містить жодної інформації щодо особи покупця даних послуг чи товарів, окрім цього у даних чеках у «призначеннях платежу» також не зазначено про те, що дані послуги чи товари призначені для його дітей а не для будь кого іншого. За даних обставин взагалі не можливо встановити, хто оплачував дані послуги чи товари та для кого. Окрім цього частину нібито понесених додаткових витрат позивач обґрунтовує копіями рахунків - фактури. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактура) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Тому такий документ, як рахунок-фактура не може бути належним та допустимим доказом факту оплати наданих послуг.Також зазначає, що у змісті довідки наявної у справі про склад сім`ї виданої Дубовецькою сільською радою зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею за вищезазначеною адресою проживають: син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інформація вказана у вище зазначеній довідці свідчить про те, що позивач з дітьми станом на 25.07.2022 р. проживала за місцем реєстрації в Україні, що власне прямо суперечить інформації, яка зазначена у інших письмових доказах наданих позивачем. Що стосується віднесення до розрахунку додаткових витрат позивачем на стрижку дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сумі 80 PLZ, що по курсу НБУ становить 547,20 грн., зазначає що дані вимоги не підлягають задоволенню. Позивач з відповідачем жодного разу не узгоджувала вищезазначені витрати, ні виїзд та проживання за кордоном , ні питання вибору навчального закладу , ні обрання виду спорту для їхніх дітей, ні розмір витрат на заняття спортом. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 займаються видом спорту тхеквондо, особливістю якого є можливість використання в бою ніг та ударів і кидків. Травми обличчя призводять до кровотечі або перелому носа, а також до різних травм м`яких тканин обличчя. При травмі обличчя можуть виникнути переломи зумів, нижньої щелепи, травми очей та пошкодження зовнішнього вуха. За статистикою тхеквондо один із видів спорту з найбільшою кількістю травм голови та ризиком серйозного ушкодження головного мозку. Зазначає, що на сьогоднішній день існує багато інших видів спорті, які є менш травматичні. Пояснює, що позивач займається марнотратством, у якому участі він не буде приймати, адже займатися тхеквондо можна і у приміщенні Дубовецького ліцею Дубовецької сільської ради, де вони зареєстровані та приймати участь як і інші діти у змаганнях із даного виду спорту, що проводиться в Україні. Окрім вище наведеного також зазначає про наявність переплат по сплаті аліментів протягом 2020-2022 років.

Що стосується витрат на придбання шкільного приладдя в сумі 4991,60 входять до розрахунку додаткових поданих витрат на утримання дітей: олівців, придбання канцелярських предметів придбання підручників, відповідач зазначає те, що в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2020 року у справі №484/2230/17 суд вказав, що «Придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовленими обставинами».

Що стосується витрат на лікування у стоматолога ортодонта в період 2018-21 р.р. - 5200 грн., про які зазначає позивач у своєму розрахунку поданих додатки витрат на утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відзначає наступне. Строк (число, місяць, рік) про який зазначає позивач нібито понесених витрат на лікування їхніх дітей. Адже, оскільки позивач заявляє майнові вимоги до яких застосовується загальний строк позовної давності у три роки с загальним правилом позовної давності, позивач пропустила строк для звернення до суду, тобто втратила право вимоги.

Отже, зважаючи на вище викладене просить суд в задоволені позовних вимог відмовити (а.с.116-125).

18.06.2024 р. представником позивача скеровано відповідь на відзив, в якому викладені у відзиві на позовну заяву доводи позивачем не визнаються повністю. Сторона позивача зазначає, що не відповідає дійсності те, що відповідач після розірвання шлюбу проживав зі своєю мамою. Вони обоє проживали в одному місті Польщі. Розлучення відбулося у листопаді 2019 року, після розлучення ОСОБА_13 і надалі продовжував перебувати за кордоном у Польщі. А отже відповідач не опікувався своєю матір`ю, як він зазначає у відзиві. Коли мати ОСОБА_2 захворіла він весь час продовжував проживати в Польщі. Окрім пенсії, яку матір отримувала, вона їздила на заробітки до Росії, в місто Петербург, тому її матеріальне становище було значно кращим, ніж у сімей, які проживали в селі. Ще в серпні 2020 року позивач з відповідачем та дітьми разом їздили на відпочинок, після чого зрозуміла, що життя з останнім не є можливим. Діти залишилися в Україні з її батьками. Позивач з відповідачем повернулися до Польщі. Зазначає, що відповідач у відзиві надає неправдиву інформацію з приводу переплат по сплаті аліментів за 2019-2022 роки, оскільки наведені відповідачем суми переплат є заборгованістю ОСОБА_14 по прострочених аліментах. Не відповідає дійсності також те, що у відповідача не було коштів на сплату аліментів.На той час він працював у Польщі і отримував доходи, які в рази перевищували присуджені суми. Несплата аліментів тривала з 2019 по 2021 рік. Ця ситуація змусила відкрити кримінальну справу, а спроби закрити провадження закінчувалися скасуванням постанов слідчого про закриття провадження. Кримінальна справа відкрита всупереч тому, що пише ОСОБА_15 , слідча не має можливості допитати ОСОБА_16 , оскільки він уже тривалий час перебуває за кордоном. Відповідач не цікавився своїми дітьми, які перебуваючи в Україні та навчаючись у школі, були під постійною опікою батьків позивача. Через догляд за дітьми мати позивача не могла працювати, доглядала лише за онуками. Доходи у них булидуже скромні. Уже тривалий час відповідач живе і працює за кордоном в Англії. Середній заробіток в Англії у 2024 році становить 2334 евро/місяць, що становить приблизно 115 000 гривень. У будівництві середній заробіток становить 14-16 фунтів стерлінгів/год, що дозволяє заробляти приблизно 2500 євро (12 500 злотих/міс або 120.000 грн/міс).Зазначає, щоїї вимоги не є завищеними. Вони знаходяться на мінімальному рівні в розрізі країни, в якій вона живе з дітьми, а також у співвідношенні з заробітками батька дітей. Рівень аліментів в Англії якщо є двоє дітейстановить 51 фунт на тиждень на одну дитину тобто 102 фунти на тиждень. Якщо помножити на 4 тижні, то виходить приблизно 408 фунтів стерлінгів на місяць (приблизно 2040 злотих на місяць) (приблизно 20 000 гривень на місяць). Розмір аліментів в Польщі коливається в межах 800-1500 злотих (8000-15000 грн/міс.). Зазначає, що позивач ніколи не зверталася про допомогу до відповідача у справі дітей і що її вимоги не є неспівмірними з заробітками відповідача, і він знову маніпулює. Зазначає, що тхеквондо є вибором дітей. Вони обрали цю дисципліну в Україні та з великим успіхом займаються нею в Польщі. Таким чином доводи відповідача є безпідставними, тому просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву (а.с.182-186).

Ухвалою суду від 09.07.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.215).

Ухвалою суду від 22.08.2024 р. визнано обов`язкову явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 (а.с.241).

02.01.2024 р. представник позивача ОСОБА_17 подала до суду додаткові пояснення на підтвердження додаткових витрат на лікування та оздоровлення дітей ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Поросить суд ухвалити рішення яким вимоги позивача задовольнити повністю (а.с.19-21).

28.02.2025 р. представником позивача адвокатом Жак Н.Т. до суду подано клопотання про витребування від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби інформацію чи перетинав державний кордон України ОСОБА_2 з 01.01.2020 р. по 27.02.2025р. (а.с.50-52).

Ухвалою суду від 11.03.2025 витребувано від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби інформацію чи перетинав державний кордон України ОСОБА_2 з 01.01.2020 р. по 27.02.2025р. (а.с.61-62).

24.03.2025 р. Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України на адресу суду направлено витяг з бази даних з інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_2 . Відповідно до наданої інформації ОСОБА_2 - виїжджав з території України 29.01.2020 р.; 27.02.2020 в`їжджав на територію України; 01.03.2020р. виїжджав з території України; 30.12.2020 в`їжджав на територію України; 14.02.2021 р. виїжджав з території України; 23.07.2021 в`їжджав на територію України; 27.08.2021 р. виїжджав з території України; 27.08.2021 р. в`їжджав на територію України; 30.08.2021 р. виїжджав з території України (а.с.77,78).

В судових засіданнях, які відбулися 21.11.2024 та 27.02.2025 позивач зазначила, що відповідач має можливість сплачувати більшу суму аліментів, оскільки у нього змінилося матеріальне становище, так як їй відомо, що останній знаходиться за кордоном, в Англії. Позивач з дітьми проживає в Руспубліці Польща. Зазначає, що діти виросли, витрати на дітей зросли, а заробітна плата її не збільшилась, на даний час її матеріальне становище погіршилось, змушена витрачати кошти на лікування дітей, заняття тхеквондо, начання. Відповідач батько дітей участі у цьому не бере.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося 27.02.2025 р. пояснив, що не має змоги сплатити суму додаткових витрат, в такому розмірі, як просить позивач, він готовий сплатити додаткові витрати частково в розмірі 20000 грн. Щодо збільшення розміру стягуваних аліментів зазначив наступне. Він проживає в Україні в с. Дубівці, підробляє на будові, його сума заробітку становить в місяць 10000 грн. Відповідач сплачує позивачу аліменти в такому розмірі, в якому присуджено рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області суду.

У судове засідання 08.04.2025 сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Жак Н.Т. скерувала на адресу суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.81).

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про місце та час проведення судового засідання у справі, причин неявки суду не повідомлено.

Враховуючи, що відповідач та його представник в судове засідання не з`явились без поважних причин, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, а також враховуючи висловлення відповідачем своєї правової позиції щодо заявлених позовних вимог в попередніх судових засіданнях, суд вважає за можливим розглянути справу без участі позивача та його представника.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно дост.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост. 8 Закону України«Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно дост. 181 Сімейного кодексу України,способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі від якого мають спільних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с.10).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2019 у справі 341/289/19 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з позивачем.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2019 у справі 341/290/19 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 19.02.2019 р. до досягнення дітьми повноліття.

Згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 р. у справі 341/1891/23 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-24 том 2).

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000063 від 08.07.2022 розпочато досудове розслідування щодо ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей (т.1 а.с.19).

Згідно постанови про скасування заходів примусового виконання від 28.07.2022 р. ВП №60962985 станом на 28.07.2022 р. заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі (т.1 а.с.129).

Згідно довідки №16/2022 від 11.08.2022 виданої директором Публічної початкової школи №3 в ОборнікахСьльонскіх ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_7 від 04.03.2022 р. є учнем цієї школи (т.1 а.с.12).

Згідно довідки виданої директором районного комплексу шкіл ім. В.Реймонда в ОборнікахСьльонскіх - заява про прийняття до першого класу ліцею загальноосвітнього в ОСОБА_21 розглянута позитивно приймальною комісією (т.1 а.с.13).

26.04.2022 в Оборніках Шльонских між ОСОБА_1 укладено договір найму приміщення на період з 05.01.2022 по 30.04.2024, передача приміщення наступить 01.05.2022р. на підставі протоколу прийому-передачі із зазначенням технічного стану приміщення, його обладнання, показників лічильників та кількості комплекту переданих ключів (т.1 а.с.16).

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 з 2022 року виїхала з дітьми до Республіки Польща. Працює остання в лікарні у Вроцлаві. З лютого 2019 року позивач отримує аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину. Станом на сьогоднішній день у відповідача ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Позивач зазначає, що у зв`язку з погіршенням її матеріального становища її дохід зменшився. Позивач вважає, що потрібно збільшити розмір стягуваних аліментів у зв`язку з витратами на житло, одяг та ін. В Польщі ціни значно вищі ніж в Україні.

Стовно позовних вимог ОСОБА_1 , щодо зміни розміру стягуваних аліментів суд приходить до наступного.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову визначених ст. 192 СК України, щодо зміни розміру стягуваних аліментів.

Суд приходить до висновку що стороною позивача не доведено належними доказами, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, а саме по 8000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, замість 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Доказів того, що після ухвалення рішення від 01.08.2019 року у відповідача покращилося матеріальне становище, або змінились обставини, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Також, позивачем не надано і доказів зміни її матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів в порівнянні з встановленим рішення суду від 01.08.2019 року розміром аліментів.

Стороною позивача підтверджено, що відповідач з 2021 року проживає за кордоном, що підтверджується інформацією наданою Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України (т.2 а.с. 77-78). Разом з тим зазначена обставина не являється доказом який би дозволяв суду визначити рівень доходу відповідача та не дозволяє суду прийти до висновку про наявність обставин передбачених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав збільшення розміру аліментів, відповідно до заявлених позовних вимог.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 по справі № 6-1489цс17 та від 08 травня 2018 року у справі № 272/118/17.

До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок додаткових витрат на дітей. Згідно розрахунку додаткових витрат складених представником позивача ОСОБА_17 на утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 2022 року до сьогоднішнього дня становлять 117520,00 грн, а саме: витрати на заняття спортом 60256,80 грн; витрати на придбання шкільного приладдя 4991,60 грн; витрати на лікування у стоматолога 20392,00 грн; лабораторні дослідження, медичні обстеження, консультації, ліки 31332,40; витрати на стрижки дітей 547,20 грн (т.1 а.с. 7-8, т.2 а.с. 19-21). На підтвердження наданого розрахунку, стороною позивача долучено копії чеків та інших документів (т.1 а.с.20-84).

У судовому засіданні, яке відбулося 27.02.2025, відповідач частково визнав позов, в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 20000 грн., в решті позовних вимог заперечував.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази стороною позивача на підтвердження понесених додаткових витрат на дітей суд приходить до переконання та вважає доведеними додаткові витрати на лікування дітей, що підтверджуються належними доказами, які в тому числі з врахуванням курсу валют станом на час здійснення зазначених витрат становлять 29229,7 грн., що підтверджується наданими стороною позивача доказами (т.1 а.с. 25-27, 32, 36, 38, 40, 50, 58-59, 71-72, 30, 33-35, 37, 68-69, 60-61, 76-77, 62-67, 55, 46).

Крім того, суд вважає доведеним стороною позивача витрати пов`язані із зайняттям спортом дітьми, а саме перебування дітей в таборі тхеквондо, що потягло додаткові витрати на суму, яка в еквіваленті до національної валюти становить 21672 грн. (т.1 а.с. 56-57).

Разом з тим суд вважає, що стороною позивача не надано належних доказів понесених витрат на лікування дітей у лікаря стоматолога-ортодонта з 2018 по 2021 рік, по 5200 грн. на кожну дитину (т.1 а.с. 20), а також не надано належних доказів витрат на зайняття спортом на суму 38584,8 грн. (т.1 а.с. 78-79), оскільки надані документи на думку суду не є належними доказами понесених витрат, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення витрат на стрижку дітей, а також витрат на придбання шкільного приладдя, оскільки зазначені витрати не відносяться до додаткових витрат на дітей в розумінні ст. 185 СК України, що не протирічить правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 31.01.2020 по справі № 484/2230/17.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами понесені додаткові витрати на дітей на загальну суму 50901,7 грн..

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, суд приходить до переконання, що половина підтверджених понесених позивачем додаткових витрат на неповнолітніх дітей у сумі 50901,7 грн. підлягає стягненню з відповідача, а саме в розмірі 25450,85 грн.

За таких обставин ОСОБА_22 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню.

В порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 84, 180-185, 192 СК України, ст.ст. 5, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , понесені додаткові витрати на неповнолітніх дітей, у розмірі 25450 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 85 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.04.2025 р.

СуддяМихайло КУЦЕНКО