Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8917/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 70 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) клопотання адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 296/8917/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 07 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 07 лютого 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 25 вересня 2024 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років. Ухвалено допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гайдащук О.С. подав апеляційну скаргу, просив рішення першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року у справі відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

19 березня 2025 року від представника скаржника адвоката Гайдащука О.С. надійшло клопотання про зупинення провадження, яке обґрунтовано перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, а також бажанням відповідача особисто приймати участь у розгляді справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і на час розгляду справи.

До заяви про зупинення провадження адвокат додав копію довідки Військової частини НОМЕР_1 № 777/1789 від 24 лютого 2025 року про те, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у в/ч НОМЕР_1 , а також копію довідки Військової частини НОМЕР_1 № 1/74/1/366 від 24 січня 2025 року, згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 звільнений у щорічну основну відпустку у м. Житомир терміном на 17 днів з 08 лютого 2025 року по 24 лютого 2025 року.

Так, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Мінімальні гарантії дитини щодо належного утримання стосуються її інтересів, оскільки такі гарантії забезпечують їй належне харчування, догляд, розвиток та забезпечення інших мінімальних життєво необхідних потреб. Недотримання таких гарантій, неналежне дотримання або тривалі перерви у такому забезпеченні порушують права дитини та можуть призвести до невідворотних наслідків для здоров`я дитини, її розвитку, повноцінної життєдіяльності, тощо.

Відтак, норма частини другої статті 252 ЦПК України конкурує з принципами забезпечення якнайкращих інтересів дитини, забезпечення розумного строку розгляду справи і нормою статті 180 СК України (зокрема, у справах про стягнення аліментів, зміну розміру аліментів, способу стягнення аліментів, тощо, тобто справ які стосуються утримання дітей) та іншими, які зобов`язують батьків належно, своєчасно та стабільно утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тривале, на невизначений час зупинення провадження у справі не відповідає правам та інтересам дитини щодо належного утримання, гарантованим як внутрішнім законодавством, так і міжнародними актами.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 18 січня 2024 року у справі № 683/2078/23.

Верховний Суд у постановах від 9 листопада 2022 року у справі№ 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

Верховний Суд у постанові від 5 червня 2024 року у справі №317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто (пункт 54 постанови), а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини (пункти 57-61 постанови). При цьому Верховний Суд дійшов висновку, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Предметом спору у справі, яка переглядається апеляційним судом, є стягнення аліментів на дитину. Така категорія справ потребує невідкладного вирішення судом з метою захисту прав та інтересів дітей.

Тому зупинення провадження у даній справі призведе до порушення балансу прав та інтересів батька та дитини у цій справі та надасть перевагу інтересам батька, а не дитини, порушивши право дитини на належне, своєчасне та стабільне утримання.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у даній справі відкрите апеляційне провадження, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до положень Глави 10, Розділу III ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Право на оскарження рішення суду першої інстанції через свого представника відповідач реалізував, виклав свої пояснення та аргументи у апеляційній скарзі, не позбавлений був можливості надати апеляційному суду докази на підтвердження доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що безпідставне зупинення провадження у справі, з врахуванням предмета позову, який спрямований на захист інтересів повнолітньої дитини, а також порядку розгляду зазначеної категорії справ в суді апеляційної інстанції, призведе до збільшення тривалості строків судового провадження.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 251, 268 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 296/8917/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст складений 09.04.2025.