14.04.2025 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 953/815/25
Провадження № 2/644/2104/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ;

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 137099,16 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу для розгляду по суті на 14.04.2025.

До початку розгляду справи по суті від сторін у справі надійшли заяви по суті спору відзив, відповідь на відзив, заперечення (на відповідь на відзив), а також додаткові пояснення та заява про виключення документа із числа доказів. Також, позивачем подане суду клопотання про витребування доказів у справі.

У судове засідання 14.04.2025 сторони не з`явились, тож судом розпочато розгляд справи по суті за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до статті 213, 240 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути оголошені перерви, тривалість яких визначається відповідно до обставин розгляду справи, що їх викликали. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Суд вважає за необхідне розглянувши клопотання та заяви сторін, оголосити перерву у судовому засіданні, оскільки розгляд та вивчення поданих сторонами матеріалів потребує додаткового часу.

Щодо поданих клопотань та заяв.

Разом із позовною заявою та повторно представником позивача подано клопотання про витребування доказів у справі, а саме витребувати у АТ "ОЩАДБАНК" (, Місце реєстрації: просп. В. Маяковського, 45, літ. А, Київ, 02222), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю:

- письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи);

- письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за 18.07.2024.

Розглядаючи зазначене клопотання суд виходить з такого. В обґрунтування клопотання посилається на те, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відомості про банківські рахунки клієнтів є банківською таємницею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів.

Суд ознайомившись з заявою про витребування доказів та матеріалами цивільної справи, встановив наступне.

Згідно з нормами ст. 84 ЦПК України особи, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Так, банківською таємницею згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є - інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

У клопотанні про витребування доказів позивач просить суд витребувати від АТ "ОЩАДБАНК" інформацію щодо ОСОБА_1 , яка становить банківську таємницю.

За положенням ч.1 ст. 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Суд зауважує, що розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб визначено главою 12 ЦПК України та не може бути підмінено положеннями статті 84 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що позивач, як особа яка є стороною кредитного договору і особа, яка перераховувала кредитні кошти, може та має підтвердити проведення належної ідентифікації особи при укладенні договору у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», а також перерахування коштів за реквізитами, які зазначила особа, що є позичальником в цьому кредитному договорі. Встановлення належності картки за номером саме цій особі, в даному випадку виходить, на думку суду, за межі предмету доказування у цій справі.

Так само, позивачем не наведено підстав витребування доказів щодо надання виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів. Отже, за наведених обставин суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Стосовно заяви представника відповідача Лисенка А.О. про виключення документа з числа доказів, суд зазначає, що в зазначеній заяві представник відповідача просить суд «виключити документ під назвою Додаткові пояснення по справі, який подано 08.04.2025 року представником відповідача», однак представником відповідача є сам ОСОБА_2 , зазначені пояснення були подані представником позивача, і фактично повторюють позицію позивача, висловлену у відповіді на відзив. Право надати суду додаткові пояснення сторонами та іншими учасниками справи встановлено статтею 241 ЦПК України, а також це безумовне право, встановлене для учасників справи статтею 43 ЦПК України. Крім того, додаткові пояснення у справі не є доказом у розумінні статті 76 ЦПК України, тож, на думку суду, на пояснення учасника до якої не були надані докази не поширюється ч.11 ст. 83 ЦПК України щодо можливого виключення з числа доказів.

Таким чином, заява представника відповідача про виключення документа з числа доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 84, 223 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів судом відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача про виключення документа з числа доказів відмовити.

Оголосити перерву у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до 05 травня 2025 о 13-30 год.

Розгляд справи відбудеться в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАРКОСЯН