Справа № 683/301/25
У Х В А Л А
09 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
з участю: представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» -
Шпиляєвої Н.В.
представника відповідачки ОСОБА_1
адвоката Кравчука В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів Хмельницької області в режимі відеоконференції цивільну справу №683/301/25, 2/683/465/2025 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
в с т а н о в и в:
Тому, просить в судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Шпиляєва Н.В. позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за договором кредиту від 30 січня 2007 року та не сплачує заборгованість, яка утворилась через неналежне виконання нею своїх зобов`язань.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М. в судовому засіданні позов не визнав та просить провадження у даній справі закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Вказує, що 19 жовтня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області у цивільній справі №683/1559/23 ухвалено рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, а саме, за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про той самий предмет договір кредиту б/н від 30 січня 2007 року, і з тих самих підстав стягнення заборгованості.
Крім того, представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М. у визначений судом строк подав відзив, у якому також просить закрити провадження у справі з тих самих підстав згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.
У відповіді на відзив АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 02 січня 2025 року, тобто за інший період виникнення такої заборгованості. У цивільній справі №683/1559/23 вимоги АТ КБ «ПриватБанк» стосувались стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла станом на 15 квітня 2023 року. Тому, вважає, що предмети спору за вказаними справами є різними, що виключає можливість закриття провадження у даній справі. В зв`язку із цим, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
За змістом вказаної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Аналогічний за змістом висновок зазначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18).
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Європейський суд з справ людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі
«Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Розмір вказаної заборгованості, яка утворилась станом 02 січня 2025 року за тим самим договором кредиту від 30 січня 2007 року, є меншою, ніж розмір заборгованості, яка утворилась станом на 15 квітня 2023 року і у стягненні якої позивачу було відмовлено рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили.
Тобто склад сторін, предмет та підстави позову у цих справах є тотожними.
Посилання представника позивача на те, що заборгованість, яку у даній справі просить стягнути позивач, нараховано за інший період, на увагу не заслуговують, оскільки із розрахунку заборгованості за договором кредиту б/н від 30 січня 2007 року та виписки за цим договором за період з 16.12.2008 по 06.01.2025 (а.с.30-41, а.с.42-47) вбачається, що відсотки за вказаним договором кредиту з 01 квітня 2023 року позивачем не нараховувались, а тіло кредиту та розмір відсотків зменшились за рахунок автоплатежів, проведених самим позивачем за рахунок коштів з іншої належної ОСОБА_1 картки.
Тому, на думку суду, зазначення у новому позові іншого періоду стягнення заборгованості, яка по розміру є меншою, ніж та, у стягненні якої вже було відмовлено, не є свідченням пред`явлення позову з іншим предметом.
Керуючись п.3 ч.1 ст.255, 256, 260-261, п.15 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2025 року.

Суддя: