Провадження № 2/643/1666/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.04.2025

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судових засідань Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У грудні 2024 року позивач АТ «Перший український міжнародний банк» в особі представника Киричук Г. М. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у сумі 135 212,22 грн.

Позовні вимоги мотивувало тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 11.02.2017 кредитний договір №01, за яким позичальнику видано кредит у сумі 54400 грн; 14.07.2020 кредитний договір №0, за яким позичальнику видано кредит у сумі 10000 грн; 16.09.2021 кредитний договір №2, за яким позичальнику видано кредит у сумі 39736 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: 1) по кредитному договору від 11.02.2017 № 01 92 809,10 грн, з яких: 54 318,79 грн заборгованість за кредитом, 38 490,31 грн заборгованість процентами, 0 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 14.07.2020 № 0- 1991,29 грн, з яких: 1990,91 грн заборгованість за кредитом, 0,38 грн заборгованість процентами, 0 грн заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 16.09.2021 № 2 40 411,83 грн, з яких: 27 967,45 грн заборгованість за кредитом, 7,09 грн заборгованість процентами, 12 437,29 грн заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 склала 135 212,22 гривень.

Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Посилаючись на ст. 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування», постанову Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2024 по справі №486/203/24, позивач зазначає про те, що кредитним договором сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, наполягає на правомірності позовних вимог щодо стягнення з відповідача комісії, що є законним та відповідає чинному законодавству.

З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2» від 11.03.2020, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України вважає, що позивачем дотримані строки звернення до суду з позовом.

Ухвалою судді від 27.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив. Позовна заява містить зазначення представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

11.02.2017 відповідач ОСОБА_1 підписала заяву №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.12).

Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що приймає Публічну пропозицію, на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг.

В заяві №801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено зокрема розмір кредитного ліміту у сумі 10 000,00 грн, які відповідач просить встановити на поточний рахунок.

При цьому, заява не містить конкретних погоджених сторонами процентної ставки за користування кредитом та строку повернення кредитних коштів.

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №01 від 11.02.2017 кредитний ліміт неодноразово збільшувався, 26.05.2023 до максимального розміру 54 400,00 грн (а.с.43 зворот).

В публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01.10.2016) містяться умови кредитування (а.с.18-28).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №01 від 11.02.2017, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 станом на 31.10.2024, згідно з яким заборгованість складає 92 809,10 грн., з яких: 54 318,79 грн заборгованість за кредитом; 38 490,31 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією (а.с.45-52).

З виписок по особовому рахунку з 11.02.2017 по 31.10.2024 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 для обслуговування за кредитним договором №801 (а.с.56-85).

13.07.2020 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву №0 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.12-14).

Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що приймає Публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг.

В заяві №0 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначені зокрема сума кредиту - 10 000,00 грн, строк кредитування 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 14.02.2020 по 13.07.2022 0%, з 14.07.2022 по 14.07.2022 - 3% (а.с.15).

В цей же день, відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту (а.с.15 зворот).

Відповідно до платіжної інструкції №TR.43057385.23205.359 від 05.12.2022 ОСОБА_1 надані кредитні кошти у сумі 10 000,0 грн за кредитним договором №0 від 13.07.2020 (а.с.44).

В публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.06.2019) містяться умови кредитування (а.с.29-34).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №0 від 13.07.2020, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 станом на 31.10.2024, згідно з яким заборгованість складає 1991,29 грн, з яких: 1990,91 грн заборгованість за кредитом; 0,38 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією (а.с.52 зворот-54).

З виписки по особовому рахунку з 13.07.2020 по 31.10.2024 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 13.07.2020 (а.с.86-87).

15.09.2021 відповідач ОСОБА_1 підписала заяву №2 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.16-17).

Відповідач при підписанні заяви відповідач беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які, передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування.

В заяві №2 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначені зокрема розмір кредиту у сумі 39 237 грн, строк кредитування 24 місяці, пільговий період 11 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, разова комісія 499 грн, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 16.09.2021 по 15.08.2022 0%, з 16.08.2022 - 3%.

В цей же день, відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту (а.с.17 зворот).

Відповідно до платіжної інструкції №TR.52202234.12480.359 від 15.09.2021 ОСОБА_1 надані кредитні кошти у сумі 39 736,00 грн за кредитним договором №2 від 15.09.2021 (а.с.44 зворот).

В публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15.03.2021) містяться умови кредитування (а.с.35-40).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №2 від 15.09.2021, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 станом на 31.10.2024, згідно з яким заборгованість складає 40 411,83 грн, з яких: 27 967,45 грн заборгованість за кредитом; 7,09 грн заборгованість процентами; 12 437,29 грн заборгованість за комісією (а.с.54 зворот-55 зворот).

З виписки по особовому рахунку з 15.09.2021 по 31.10.2024 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 за кредитним договором №2 від 15.09.2021 (а.с.87 зворот -88).

Як убачається з вимоги №КНО-44.2.2/683 від 04.11.2024 банк звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про виконання зобов`язань за кредитними договорами №01, №0, №2 та сплату заборгованості у загальній сумі 135 212,22 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання листа (а.с.41, 42-43).

Відповідно до довідки від 23.12.2024 з Реєстру територіальної громади м. Харкова ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.99).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.05.2020 по справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Отже, підписання паспорту споживчого кредиту не може вважатися належним чином укладенням договору про споживчий кредит, дотриманням його форми та погодження умов.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Що стосується посилання позивача на дотримання строків позовної давності при зверненні до суду, суд зауважує, що позовна давність застосовується до вимог лише за клопотанням сторони. Від сторін у цій справі клопотань про застосування позовної давності не надходило, а тому суд не бере до уваги пояснення позивача, в обгрунтування дотримання строків звернення з позовом до суду.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №01 від 11.02.2017, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 у загальній сумі 92 809,10 грн, з яких: 54 318,79 грн заборгованість за кредитом; 38 490,31 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією суд зазначає таке.

Суд вважає, що позивачем не доведено правомірність нарахування заборгованості за процентами за кредитним договором №01 від 11.02.2017, оскільки заява про приєднання про приєднання до Договору не містить розміру погоджених сторонами договору процентів за користування кредитними коштами.

Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб 11.02.2017, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

При цьому, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надана банком Публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 11.02.2012 у формі заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 фактично отриманої суми кредитних коштів за договором №01 в сумі 54 318,79 грн, в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 38 490,31 грн - відмовити.

Заборгованість за кредитним договором № 0 у сумі 1991,29 грн, з яких: 1990,91 грн. заборгованість за кредитом; 0,38 грн заборгованість процентами, підтверджена достатніми доказами та підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №2 суд зазначає таке.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, процентів, просив у тому числі стягнути заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 12 437,29 грн.

Згідно з п. 5.1.7 частини 5 «Загальні обов`язки сторін» Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в ред. з 15.03.2021) клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладення відповідачем договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2 від 15.09.2021 вбачається, що у період з 16.10.2021 по 29.06.2023 відповідачу була нарахована комісія на загальну суму 12 437,29 грн.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 суд зробив висновок, що: «Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Так, в кредитному договорі №2 від 15.09.2021 не зазначено за які саме послуги з обслуговування кредитної заборгованості встановлена комісія в розмірі 3%. Отже, суд не може пересвідчитися чи належать такі послуги до оплатних чи безоплатних послуг, наданих банком, тобто позивачем не доведена правомірність нарахування комісії за обслуговування кредиту.

За таких обставин, нарахування комісії за кредитним договором №2 від 15.09.2021 незаконне та вимога про її стягнення задоволенню не підлягає. При цьому заборгованість за основним боргом та процентами є обґрунтованою та суд задовольняє вимогу про їх стягнення з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем не спростовано обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягує з відповідача заборгованості за кредитним договором від 11.02.2017 № 01 54 318,79 грн заборгованість за кредитом; за кредитним договором від 13.07.2020 № 0- 1991,29 грн, з яких: 1990,91 грн. заборгованість за кредитом, 0,38 грн заборгованість процентами; за кредитним договором від 15.09.2021 № 2 27 974,54 грн, з яких: 27 967,45 грн заборгованість за кредитом, 7,09 грн заборгованість процентами, а всього загалом до стягенння підлягає заборгованість у сумі 84 284,62 грн, у задоволенні вимоги про стягнення за кредитним договором від 14.07.2020 № 0 заборгованості по процентах у сумі 38 490,31 грн та про стягнення за кредитним договором № 2 від 16.09.2021 заборгованості по комісії у сумі 12 437,29 грн - відмовляє.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1510,00 грн.

Керуючись ст. 2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273, 280-284,289, 354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором від 11.02.2017 № 01 у сумі 54 318,79 грн, за кредитним договором від 13.07.2020 № 0 у сумі 1991,29 грн, за кредитним договором від 15.09.2021 № 2 у сумі 27 974,54 грн, що загалом складає 84 284,62 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у сумі 1510,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О. М. Тимош