Справа 688/2333/24
№ 2/688/52/25
Рішення

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Підопригори Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про виділ майна в натурі з спільної часткової власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

23.05.2025 року адвокат Підопригора Р.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про виділ майна в натурі з спільної часткової власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 . Після його смерті ОСОБА_1 21.08.2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1238, а ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1239, на 1/2 частку кожна на 52/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та зареєстрували своє право власності на них. Інші 48/100 частин вказаного житлового будинку належать відповідачу ОСОБА_3 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що за життя батько позивачів за ініціативою відповідача розпочав поділ житлового будинку та земельної ділянки на окремі об`єкти нерухомого майна. Згідно заяви від 20.09.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом, зареєстрованої в реєстрі за №1708, 1709, ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_3 просили розділити належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку, загальною площею 1000 кв.м., кадастровий номер :01:005:2029, на дві окремих земельних ділянки. Вони замовили виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), в результаті чого було сформовано дві земельні ділянки із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 по 500 кв.м. кожна. Як відомо позивачам, між батьком і відповідачем була домовленість, що після поділу земельної ділянки, вони складуть договір про поділ, припинивши право спільної часткової власності, та в кожного із колишніх співвласників буде окремий об`єкт нерухомого майна. Проте, процедуру поділу земельної ділянки не завершено. Позивачі вказують, що в силу свого віку батько не зрозумів суті документів та при підписі нотаріальної заяви від 20.09.2019 року не звернув уваги на те, що земельна ділянка буде ділитись на дві не відповідно до часток співвласників, що складає 52/100 частки ОСОБА_4 , 48/100 частки ОСОБА_3 , а на дві ділянки однаковою площею. Даний факт було виявлено позивачами та роз`яснено вже після виготовлення технічної документації із землеустрою та формування земельних ділянок із кадастровими номерами :01:005:2329, :01:005:2223 по АДРЕСА_1 . А тому, батько позивачів відмовився підписувати в нотаріуса договір про поділ нерухомого майна (земельної ділянки), що є у спільній частковій власності, і в подальшому через хворобу не здійснив дій стосовно відновлення своїх прав, а також не зареєстрував право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 в Державному реєстрі речових прав.

Сформовані земельні ділянки із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 унеможливлюють повноцінне користування позивачам своєю частиною будинку та земельною ділянкою для його обслуговування, оскільки поділ будинку між співвласниками відповідно до їх часток не був проведений, питання щодо врегулювання порядку користування та меж земельної ділянки між співвласниками належним чином не вирішилось. Також під час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №747007, був зазначений кадастровий номер :01:009:0169, однак відомості про це не були внесені до Державного земельного кадастру. В той же час, при виготовленні технічної документації із землеустрою по АДРЕСА_1 , дана земельна ділянка була внесена до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрового номеру :01:005:2029, який не відповідає кадастровому номеру в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №747007. В зв`язку із тим, що на момент виготовлення технічної документації, кадастровий номер вказаний у державному акті раніше був присвоєний іншій земельній ділянці, тому система Державного земельного кадастру автоматично присвоїла земельній ділянці, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №747007, кадастровий номер :01:005:2029.

Разом з тим, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 є об`єктами цивільних прав, вони фактично сформовані, мають свою площу, межі та кадастровий номер, а земельна ділянка із кадастровим номером :01:005:2029, право власності спадкодавця на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №747007, припинила своє існування у Державному земельному кадастрі у зв`язку із поділом на дві окремі земельні ділянки, та була перенесена до архівного шару, при цьому, правовстановлюючий документ на новостворені земельні ділянки номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 спадкодавець не отримав у зв`язку із смертю, за вказаних обставин позивачі не можуть реалізувати свої спадкові права на реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Позивачі вказують, що належність майна на праві спільної часткової власності не дає можливості їм вільно розпоряджатися ним, оскільки необхідно враховувати думку іншого співвласника, згоди стосовно порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою співвласники не дійшли.

А тому, просить суд виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в натурі 52/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зі спільної часткової власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 в Державному земельному кадастрі; встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №747007, відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, проте адвокат Підопригора Р.Б. подав до суду письмову заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Позиція відповідачів

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Варибок Т.В. в судове засідання не з`явилась, в системі «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала. Зазначила, що згідно відомостей з державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:2329 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 26.09.2019 року на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 24.09.2019 року, виготовленої ФОП ОСОБА_6 ; земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:2223 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 26.09.2019 року на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 24.09.2019 року, виготовленої ФОП ОСОБА_6 . Статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для реєстрації земельної ділянки кадастровому реєстратору надається документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки. Сертифікований інженер-землевпорядник, як особа з відповідною землевпорядною освітою, що дозволяє проводити проектування землевпорядної документації, повинен досліджувати та аналізувати наявні документи для розробки проекту землеустрою. Частиною 4 статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Звертає увагу, що Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивачів, у зв`язку з чим заперечують проти позовних вимог в частині визначення співвідповідачем Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Просила здійснити розгляд справи за відсутності представника Головного управління.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2024 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 10 год. 00 хв. 02.07.2024 року, яке відкладено до 15 год. 00 хв. 13.09.2024 року з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній відпустці.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 року за клопотанням представника позивачів призначено у справі судову інженерно-технічну експертизу, провадження в справі зупинено.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.01.2025 року у зв`язку з надходженням висновку експерта №04-164/24 від 24.12.2024 року поновлено провадження в справі, призначено підготовче засідання о 10 год 00 хв 28.01.2025 року, яке через відсутність інформації про вручення судової повістки відповідачу відкладалось до 09 год 00 хв 18.02.2025 року, а через неявку учасників справи до 14 год 00 хв 10.03.2025 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2025 року за клопотанням представника позивачів ОСОБА_5 приєднано до матеріалів справи письмові докази; закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 10.04.2025 року.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належало на праві спільної часткової власності 52/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Шепетівської міської ради від 09.10.2008 року, згідно рішення від 22.09.2008 року за №310, яке зареєстроване в Шепетівському бюро технічної інвентаризації в книзі №20, запис №4369, реєстраційний №24833235. Інші 48/100 частин вищевказаного житлового будинку належить відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.10.2008 року, виданим виконкомом Шепетівської міської ради від 09.10.2008 року, на підставі рішення від 22.09.2008 року за №310 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20519417 від 09.10.2008 року.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №747007 від 15.03.2010 року з додатком до державного акта на право власності на земельну ділянку серії АА №015423 від 15.03.2010 року вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, по 52/100 частин та 48/100 частин відповідно.

З рішення №3 від 21.02.2014 року «Про перейменування площі м. Шепетівка та клопотання щодо присвоєння звання Герой України» вбачається, що вул. Шварца перейменовано на вул. Миколи Дзявульського.

Згідно витягу з рішення №322 від 25.11.2019 року «Про надання дозволу на поділ житла, право користування яким мають діти» виконавчий комітет Шепетівської міської ради вирішив дозволити ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_1 , поділ житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності та право користування якими має малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.09.2019 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області посвідчено заяви, зареєстровані в реєстрі за №1708, №1709, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , адресовані компетентним органам, в яких вони просили розділити належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку, загальною площею 1000 кв.м. у межах згідно з планом, кадастровий номер :01:005:2029, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , на 2 окремих земельні ділянки площею 500 кв.м. та площею 500 кв.м. відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

На підставі заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 25.09.2019 року ФОП ОСОБА_6 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:2329, площею 0,0500 га, та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:2223, площею 0,0500 га, що також підтверджується даними поземельних книг, відкритих 26.09.2019 року відділом у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.2019 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шепетівка Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 є його дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом №1238 та №1239, виданими приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221196904 від 21.08.2020 року та №221196654 від 21.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить кожній по 26/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв.м., житловою 57,4 кв.м.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Мартиненко А.М. №68/01-16 від 30.04.2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 відмовлено у зв`язку із тим, що не надано правовстановлюючий документ на неї.

Отже, на час розгляду справи позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 52/100 частин по 26/100 частин кожній, а відповідачу ОСОБА_3 48/100 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку інженерно-технічної експертизи №04-164/24 від 24.12.2024 року, експертом запропонований один варіант поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 , з врахуванням фактичного користування співвласниками без переобладнань та призначень компенсації, тому що реальні частки співвласників відповідають ідеальним часткам. Варіантом поділу передбачено виділити в натурі в частках, які відповідають зазначеним у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221196904 від 21.08.2020 року та №221196654 від 21.08.2020 року, а саме: співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що є позивачами, частину (квартиру) №1 площею 50,1 кв.м. в складі згідно плану: кухня 1-1 площею 5,7 кв.м., кімната 1-2 площею 10,1 кв.м., кімната 1-3 площею 22,2 кв.м., котельня 1-4 площею 12,1 кв.м., що становить 52/100 часток житлового будинку; співвласнику ОСОБА_3 , що є відповідачем, частину (квартиру) АДРЕСА_2 площею 45,5 кв.м. в складі згідно плану: передня 2-1 площею 5,6 кв.м., кімната 2-2 площею 15,3 кв.м., кімната 2-3 площею 9,8 кв.м., кухня 2-4 площею 6,1 кв.м., котельня 2-5 площею 3,2 кв.м., коридор І площею 3,4 кв.м., кладова 2,1 кв.м., що становить 48/100 часток житлового будинку. Планом поділу (а.в.30) досліджуваної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , передбачено надати в користування: співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0520 га (зазначену на плані поділу жовтим кольором), що становить 52/100 частки; співвласнику ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0480 га (зазначену на плані поділу зеленим кольором), що становить 48/100 частки. Визначений порядок користування земельною ділянкою прив`язаний до поділу житлового будинку, тому інших варіантів користування земельною ділянкою запропонувати не можливо.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи.

Застосовані норми права

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Інститут права спільної власності характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта. Він оформлює відносини з приводу приналежності майна (речі) одночасно кільком особам - суб`єктам відносин власності (співвласникам). Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном, але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право спільної часткової власності виникає на майно, що належить одночасно двом, або більше особам, із визначенням часток кожного із співвласників.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви та висновки суду

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (один будинок - два співвласники); єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володієне часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до висновку експерта, існує один варіант виділу часток в натурі, тому що реальні частки співвласників відповідають ідеальним часткам. Такий варіант також відповідає фактичному користуванню співвласників. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння, належить сторонам на праві спільної часткової власності у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні є можливим.

Ураховуючи те, що після виділу позивачу частки зі спільного нерухомого майна в натурі, право спільної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі іншого співвласника, тобто має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

Згідно з п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року - поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Таким чином, при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд повинен зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 08 березня 2023 року (справа № 559/1923/17, провадження № 61-5181св22)

Судом встановлено, що є технічна можливість поділу в натурі будинковолодіння, що перебуває у спільній частковій власності сторін відповідно до їх часток, що узгоджується з позицією ВС КЦС України (справа №712/1852/19 від 15 лютого 2023 року).

Отже, позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід виділити в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності належні їм по частині кожній 52/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з кухні 1-1 площею 5,7 кв.м., кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., кімнати 1-3 площею 22,2 кв.м., котельні 1-4 площею 12,1 кв.м., а всього площею 50,1 кв.м. відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року, а відповідачу ОСОБА_3 слід виділити в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності належні їй 48/100 частин, що складається з передні 2-1 площею 5,6 кв.м., кімнати 2-2 площею 15,3 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,8 кв.м., кухні 2-4 площею 6,1 кв.м., котельні 2-5 площею 3,2 кв.м., коридору І площею 3,4 кв.м., кладової ІІ площею 2,1 кв.м., а всього площею 45,5 кв.м. відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

Суд зауважує, що інтереси відповідача таким поділом майна не будуть порушені, оскільки відповідно до висновку експерта, існує один варіант поділу спірного майна в натурі, який не передбачає відступу реальних часток співвласників від ідеальних.

За таких обставин позов про виділ майна в натурі підлягає задоволенню та у зв`язку із цим підлягає припиненню право спільної часткової власності позивачів та відповідача на дане будинковолодіння.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Згідно з частиною першоюстатті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно зі статтею 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Правовим регулюванням оформлення права власності чи користування земельною ділянкою є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними (аналогічний зміст вказаної норми і на час розгляду справи).

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Таким чином, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати.

Відповідно до ч. 10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно з частиною першою статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається насамперед угодою співвласників залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів потрібно брати до уваги цю угоду.

Відповідно до роз`яснень у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі-Постанова), якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що між співвласниками житлового будинку існує усталений порядок користування земельною ділянкою або було досягнуто згоди про порядок користування нею.

Оскільки спірна земельна ділянка була внесена до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрового номеру :01:005:2029, який не відповідає кадастровому номеру :01:009:0169 в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №747007, право власності на поділені земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 вчасно не було зареєстровано у встановленому законом порядку і ОСОБА_4 помер, суд дійшов висновку скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223 та визначити сторонам порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно до їх часток згідно запропонованого експертом варіанту поділу земельної ділянки, позначеного на плані у висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає необхідним у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовити, оскільки таке є неналежним відповідачем. А тому, позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов адвоката Підопригори Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про виділ майна в натурі з спільної часткової власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності належні їм по частині кожній 52/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з кухні 1-1 площею 5,7 кв.м., кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., кімнати 1-3 площею 22,2 кв.м., котельні 1-4 площею 12,1 кв.м., а всього площею 50,1 кв.м. відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

Виділити ОСОБА_3 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності належні їй 48/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з передні 2-1 площею 5,6 кв.м., кімнати 2-2 площею 15,3 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,8 кв.м., кухні 2-4 площею 6,1 кв.м., котельні 2-5 площею 3,2 кв.м., коридору І площею 3,4 кв.м., кладової ІІ площею 2,1 кв.м., а всього площею 45,5 кв.м. відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :01:005:2329 та :01:005:2223.

Визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно до 52/100 часток належних їм у будинку за цією адресою, що становить 0,0520 га відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу земельної ділянки, позначеного на плані жовтим кольором, згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

Визначити ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно до 48/100 часток належних їй у будинку за цією адресою, що становить 0,0480 га відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу земельної ділянки, позначеного на плані зеленим кольором, згідно висновку експерта №04-164/24 від 24 грудня 2024 року.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 23 грудня 1997 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, адреса місцезнаходження: вул. Інститутська, 4/1, в м. Хмельницький Хмельницької області, .

Повне судове рішення складено 11 квітня 2025 року.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК