ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/5974/21

провадження № 22-ц/4809/565/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2024 року у складі судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі по тексту ОКВП «Дніпро-Кіровоград») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позову посилалося на те, що шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки відповідачі вступили у фактичні договірні відносини з підприємством і їм надавались послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: м. Кропивницький, вул. Г.Журбинського (Якима Лелеки), 20. Позивач договірні відносини виконав в повному обсязі, але взяті на себе зобов`язання по оплаті даних послуг відповідачі належним чином не виконують, в зв`язку з чим виникла дана заборгованість. Станом на 01 липня 2021 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 6644,35 грн за період з 01 грудня 2016 року по 30 червня 2021 року.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідачів борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 8687,16 грн, з яких: борг за послуги водопостачання та водовідведення 6 644,35 грн, 3% річних відповідно до вимог ст.625 ЦК України у сумі 639,51 грн, індекс інфляції відповідно до вимог ст.625 ЦК України у сумі 1403,30 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 6644,35 грн, 3% річних відповідно до вимог ст.625 ЦК України у сумі 639,51 грн, індекс інфляції відповідно до вимог ст.625 ЦК України у сумі 1403,30 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просили вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2024 року залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОКВП«Дніпро-Кіровоград» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01 квітня 2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

У період з 01 липня 2008 року по 31 березня 2012 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради».

З 01 квітня 2012 року правонаступником прав і обов`язків комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» є ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , до якої було подано позов, як до відповідача, та яка померла під час розгляду справи судом, вступила у фактичні договірні відносини з підприємством (т.1 а.с.6).

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надавав послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровано 3 особи. Лічильник обліку використаної води відсутній.

Рішенням Кіровоградської обласної ради від 20 травня 2016 року № 82 затверджено та введено в дію нормативи питного водопостачання, згідно з якими норма витрати води для абонентів з місцевою каналізацією (вигрібом), без ванн або з ваннами та газовими (електро-) водопідігрівачами з 01 червня 2016 року становить 6,1 м3/міс. Норма витрати води на поливання городу складає 9 літрів/м2 на добу (т.1 а.с.85-86).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09 грудня 2019 року №1046 за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_3 уповноважений власник, ОСОБА_1 син, ОСОБА_2 син (т.1 а.с.7).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.101-102, 106).

Також встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.145-147).

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кількістю трьох зареєстрованих осіб відображено норму об`єму споживання - 18,3 м3/місяць (з вересня - по квітень), 67,258-72,021 м3/місяць (з травня 2017 року серпень 2017 року), 67,546-85,470 м3/місяць (з травня 2018 року серпень 2018), 54,105-76,498 м3/місяць (з травня 2019 року серпень 2019 року), 33,969-78,739 м3/місяць (з травня 2020 року серпень 2020 року), 23,405-22,862 м3/місяць (з травня 2019 року червень 2021 року), яка станом на 01 липня 2021 року складає 6644,35 грн за загальний період з грудня 2016 року по червень 2021 року (т.1 а.с.4).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, відображено єдину норму об`єму споживання - 18,3 м3/місяць, за кількістю трьох зареєстрованих осіб, за період з серпня 2018 року по липень 2021 року, у відповідачів відсутня заборгованість і наявна переплата у розмірі 3241,44 грн (т.1 а.с.54).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наявні підстави для солідарного стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідачів.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використання внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Як убачається з договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку від 15 грудня 2016 року, укладеного між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3 індивідуальним споживачем, виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язався оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку та строки, та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 1.3. визначено норму споживання 6,10 м3/місяць (т.1 а.с.6).

На думку колегії суддів, місцевим судом помилково прийнято до уваги додане позивачем рішення Кіровоградської обласної ради від 20 травня 2016 року № 82 та додаток до нього, яким було затверджено інші норми води для абонентів, оскільки це не передбачено договором.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно погодився із підвищенням об`єму споживання води та відповідним збільшенням нарахування у періоди з липня-серпня 2018 року, травня-серпня 2019 року, травня-серпня 2020 року та травня-липня 2021 року, який зазначений у наданому позивачем розрахунку, оскільки таке підвищення також не передбачено ні договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку від 15 грудня 2016 року, укладеним між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3 , ні будь-якими додатковими угодами, укладеними із споживачем.

Зокрема, у наданому позивачем розрахунку вказано норму зазначена норму об`єму споживання на 1 особу 6,100. При цьому, з нього не вбачається механізм нарахування заборгованості (враховуючи збільшення тарифу у вказані вище періоди), який би давав змогу дійти обґрунтованого висновку про правомірність її нарахування та існування боргу саме в заявленому підприємством розмірі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що норми об`єму споживання, за якими позивачем розрахована заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, визначені невірно, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано її стягнув.

Встановлено, що за період з серпня 2018 року по липень 2021 року ОСОБА_3 здійснено оплату на загальну суму 11715,47 грн, а позивачем мало б бути нараховано плату за споживання послуг водопостачання за визначеним у договорі тарифом та нормою об`єму споживання на трьох зареєстрованих осіб (18,3) (т.1 а.с.212).

Крім того, у п.1.2 договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку (присадибне господарство) від 15 грудня 2016 року, укладеного між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3 , у підпункті 2 (площа земельних насаджень, саду, огороду (відкритий ґрунт)) замість м2 та л/на добу зазначено «згідно актів» (т.1 а.с.6).

Разом з тим, акти обстеження, надані позивачем у якості доказу того, що на земельній ділянці у домоволодінні відповідачів наявні фруктові дерева та клумби, жодним чином не підтверджують того, що відповідачами здійснювався додатковий полив, яка площа земельної ділянки та скільки літрів на добу витрачається (т.1 а.с.87-87 зворот). Також вказані акти взагалі не підтверджують самого факту поливу вказаних у ньому дерев чи клумб.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідачів визначеної ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості у розмірі 8687,16 грн.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОКВП «Дніпро-Кіровоград» .

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання апеляційної скарги по справі у розмірі 2724 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відмовити.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19-а, м. Кропивницький) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг у розмірі 2724 (дві тисячі двісті двадцять дві) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко