РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/15158/24

Пров. №2-о/766/67/25

28 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою у якій просив встановити факт його перебування на утриманні батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на дату загибелі.

В обґрунтування заяви вказав, що він є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після досягнення повноліття, у зв`язку із навчанням в Херсонській Державній морській академії, батько продовжив його утримувати. Він офіційних доходів, соціальних внесків не отримував. Під час участі батька у бойових діях він помер. 23.10.2023 року йому видано посвідчення як члену сім`ї загиблого для отримання пільг встановлених законодавством України. Встановлення вказаного факту йому необхідне для отримання передбачених законом виплат, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд.

14.10.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_3 подано пояснення щодо заяви, у яких просив проводити розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2024 року розгляд справи відкладено, вирішено питання про виклик свідків, витребувано докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.02.2025 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.02.2025 року витребувано докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2025 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Представник заявника в судовому засіданні 13.02.2025 року вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що заявник до досягнення повноліття був дитиною інвалідом, однак, після досягнення повноліття інвалідність не продовжувалася. Перебування на утриманні підтверджується показами свідків. Пізніш подано заяву про розгляд справи у відсутність.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомляли.

Суд, заслухавши 13.02.2025 року вступне слово представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Допитана в судовому засіданні 13.02.2025 року свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є матір`ю заявника та колишньою дружиною померлого ОСОБА_5 . Заявник був на повному забезпеченні ОСОБА_5 . Після розлучення у них була усна домовленість про повне матеріальне забезпечення сина до його одруження. На момент загибелі колишнього чоловіка сину навчався в університеті, йому виповнилося 23 роки, син не працював, його повністю забезпечував батько. У неї заробітна платна маленька, а на той момент вона взагалі не працювала.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.07.2000 року.

За довідкою №02.1-05/1263 від 26.10.2023 року Херсонської державної морської академії, ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти 2спз курсу ХДМА, факультету судноводіння, заочної форми навчання, спеціальності 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Навігація і управління морськими суднами», який навчається за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін закінчення навчання червень 2025 року.

Згідно відомостей з Пенсійного фонду України форми ОК-5 ОСОБА_1 , останній у липні 2019 року отримав дохід з Окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №78; з лютого по травень 2022 року отримав дохід з Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України». Починаючи з червня 2022 року по грудень 2012 року жодного доходу не отримував.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.06.2023 року.

20.10.2023 року УСЗН Дніпровської РДА в місті Києві видано ОСОБА_1 посвідчення серії НОМЕР_3 , строком дії до 20.10.2024 р. на отримання пільг, встановлених законодавством України для сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

Листом №13/8908/с від 15.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 на заяву ОСОБА_1 щодо розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_5 повідомлено про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №10/д від 15.03.2024 р. документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що він перебував на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

За довідкою про склад спадкоємців №13 від 13.02.2025 року виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено наступний склад спадкоємців: мати ОСОБА_3 в 2/5 частках (у тому числі з урахуванням 1/5 частки, від якої відмовився батько померлого ОСОБА_4 ); дружина ОСОБА_2 в 1/5 частці; син ОСОБА_7 в 1/5 частці; син ОСОБА_1 в 1/5 частці. 09.08.2025 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом матері померлого ОСОБА_3 на вклади в банківських установах; 12.08.2025 р. видано свідоцтво сину померлого ОСОБА_1 на вклади в банківських установах.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих, які перебували на їх утриманні (ст. 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли в період проходження служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Як визначено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

У статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Суд зазначає, що для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Заявником не надано суду достатніх, належних та допустимих доказів повного перебування на утриманні загиблого батька ОСОБА_5 . Жодних доказів отримання будь-якого виду матеріальної допомоги (шляхом здійснення банківських переказів, поповнень карток, оплату освітніх послуг, проживання тощо) заявником не надано. Покази свідка матері заявника та колишньої дружини ОСОБА_6 не може бути прийняті судом як єдиний доказ перебування на утриманні загиблого батька, з врахуванням наявності у останнього нової родини та малолітньої дитини. Саме по собі не отримання заявником офіційних доходів та навчання в університеті за кошти фізичних та юридичних осіб не свідчить про те, що він був на повному утриманні загиблого батька.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на недоведеність вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на заявника.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 28 квітня 2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 2, 11, 13, 19, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 293, 294, 315, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) , ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус