Житомирський апеляційний суд
Справа №279/515/25 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 10 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

11 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого: Павицької Т.М.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №279/515/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати припиненим за згодою сторін зобов`язання ОСОБА_3 по сплаті боргу у розмірі 100 000 грн на користь ОСОБА_1 внаслідок передання боржником кредиторові відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначав, що 12.10.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100 000 грн., у строк до 31.12.2023. Вказує, що строк повернення грошових коштів визначений розпискою від 12.10.2022 сплинув 31.12.2023, однак незважаючи на це відповідач отримані від позивача в борг грошові кошти не повернув. Зазначає, що 19.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 із письмовою вимогою про повернення грошових коштів отриманих за борговою розпискою від 12.10.2022 у місячний строк з дня отримання вимоги. Стверджує, що вказана вимога була отримана ОСОБА_3 - 20.01.2024. Зазначає, що 20.01.2024, при особистій зустрічі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , останній не заперечував факту наявності у нього боргових зобов`язань в сумі 100 000 грн., а також факту прострочення ним виконання зобов`язання по поверненню боргу. Стверджує, що ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 про те, що повернути борг у готівковому виразі він можливості не має у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, однак запевнив, що вживає всіх можливих заходів для швидкого повернення коштів.

Вказує, що 16.02.2024 при особистій зустрічі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , останнім було запропоновано виконати взяті на себе зобов`язання по поверненню боргу шляхом передачі у власність ОСОБА_1 відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що ОСОБА_1 розглянувши пропозицію ОСОБА_3 щодо передачі у власність відступного, а саме - транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , усно при зустрічі та листом від 19.02.2024 повідомив ОСОБА_3 про те, що не заперечує проти виконання ним зобов`язання по поверненню коштів отриманих в борг в сумі 100 000 грн шляхом передачі відступного, а саме - транспортного засобу марки «Камаз»1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при зустрічі домовились, що перереєстрація транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 має відбутись до 29.02.2024. Відповідач передав йому оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, однак в обумовлений між ними строк, тобто до 29.02.2024 ОСОБА_3 свого зобов`язання в частині вжиття заходів щодо перереєстрації транспортного засобу не виконав. Вважає, що в силу приписів ст. 600 ЦК України боргові зобов`язання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було прийнято пропозицію відповідача про передачу відступного у рахунок погашення боргу в розмірі 100 000 грн. Звертає увагу на те, що позивач не має можливості реалізувати своє право на отримання майна транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки відповідач як власник транспортного засобу не виконав взятого на себе зобов`язання щодо перереєстрації транспортного засобу на позивача та продовжує ухилятися від взятого на себе обов`язку. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що єдиним дієвим способом захисту порушеного права апелянта є визнання припиненим зобов`язання відповідача по сплаті боргу у розмірі 100 000 грн на користь апелянта за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного: транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та визнання за ним права власності на транспортний засіб марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що апелянтом та відповідачем, як того вимагає ст. 600 ЦК України, погоджено розмір відступного, порядок передання відступного і таке погодження зафіксовано у відповідній переписці, що велась між апелянтом та відповідачем, зокрема листом відповідача від 16.02.2024, змістом якого зафіксовано пропозицію відповідача апелянту відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та листа згоди апелянта від 19.02.2024, змістом якого зафіксовано згоду апелянта на прийняття відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . Вважає, що посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 12 квітня 2018 у справі №761/37012/15-ц не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки вони не є релевантними. Зазначає, що у даному випадку, на переконання апелянта при зверненні з відповідним позовом до суду, позивачем було надано достатню кількість доказів на підтвердження того, що відповідач замінив первісний предмет виконання іншим предметом, і для припинення зобов`язання переданням відступного наявна сукупність умов, зокрема: згода сторін на таке припинення; узгодження сторонами розміру, строків і порядку передання відступного; факт передання боржником кредиторові відступного. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

10 квітня 2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності, шляхом зупинення продажу (реалізації) майна, арештованого в межах виконавчого провадження, відкритого Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про обтяження майна: арешт рухомого майна, №31440390, постанова про арешт майна боржника від 11.07.2024, видавник: Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та виставленого на реалізацію на електронних торгах Державного підприємства «Сетам» (лот №572508), категорія транспорт, вантажний автомобіль КАМАЗ 43101, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , ДНЗ НОМЕР_2 , колір зелений. Боржник: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_5 .

В обґрунтування заяви зазначав, що 09 квітня 2025 року позивачу випадково стало відомо, що 31 березня 2025 року Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження оголошено електронні торги щодо реалізації транспортного засобу, який було передано позивачу відповідачем як відступне та на який позивач просить визнати право власності, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ 43101,1989 року випуску, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , ДНЗ НОМЕР_2 , колір зелений, дата проведення аукціону: 21 квітня 2025 о 09:00. Вказує, що оскільки транспортний засіб марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який було передано відповідачем позивачу у якості відступного та на який позивач просить визнати за ним право власності на сьогодні виставленого на реалізацію на електронних торгах Державного підприємства «Сетам» (лот №572508), і останній може бути відчужений на користь третіх осіб, то вказане може мати наслідком неможливість виконання рішення суду, у разі задоволення відповідної позовної заяви. З огляду на викладене просить забезпечити позов шляхом зупинення продажу (реалізації) майна, арештованого в межах виконавчого провадження відкритого Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Ключовим завданням при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності доводів заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати припиненим за згодою сторін зобов`язання ОСОБА_3 по сплаті боргу у розмірі 100 000 грн на користь ОСОБА_1 внаслідок передання боржником кредиторові відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Порушуючи питання про забезпечення позову, позивач посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення продажу (реалізації) спірного майна, арештованого в межах виконавчого провадження відкритого Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до розгляду даної справи по суті, може істотно ускладнити, а то й унеможливити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Встановлено, що 12 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100 000 грн у строк до 31.12.2023.

Однак ОСОБА_3 грошові кошти у визначений строк не повернув.

19 січня 2024 року ОСОБА_1 було підготовлено вимогу про повернення коштів, яка була отримана ОСОБА_3 20.01.2024.

На вимогу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було направлено лист, у якому вказано про те, що у зв`язку з повномасштабною збройною агресією рф, що вплинула на його фінансове становище він не має можливості повернути позичені кошти. З метою вирішення даної ситуації та виконання свого зобов`язання щодо повернення коштів вважав за необхідне запропонувати відступне, а саме автомобіль Камаз 1989 року випуску.

19 лютого 2024 року ОСОБА_4 прийнято згоду на прийняття відступного, про що повідомлено ОСОБА_3 . Сторонами узгоджено, що передача відступного шляхом перереєстрації транспортного засобу має відбутися у строк до 29.02.2024 включно.

Проте, станом на момент звернення до суду з позовом перереєстрації транспортного засобу за позивачем не відбувалася.

31 березня 2025 року Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження оголошено електронні торги щодо реалізації спірного транспортного засобу, який було передано ОСОБА_4 відповідачем як відступне та на який ОСОБА_4 просить визнати право власності, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ 43101,1989 року випуску, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , ДНЗ НОМЕР_2 , колір зелений, дата проведення аукціону: 21 квітня 2025 о 09:00.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 вказаного Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Таким чином, прийняття процесуальних документів та рішень щодо проведення виконавчих дій, процедура виконання виконавчого документа та прийняття рішень щодо реалізації майна боржника покладено виключно на виконавця.

Отже, реалізація арештованого майна боржника, є самостійною виконавчою дією, що в свою чергу є дискреційною функцією виконавця, вчиненою згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Забезпечення позову у вищезазначений заявником спосіб не відповідатиме критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпеченню збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобіганню порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та не відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі. Адже по своїй суті таке обмеження зводиться до обмеження прав виконавця, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно якої суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

За змістом норм чинного законодавства виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Висновок про можливість заборони виконавцю виконувати виконавчі дії по суті є зупиненням виконання рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, №56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

При цьому, згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) спірного майна, арештованого в межах виконавчого провадження відкритого Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зупиняє виконання судового рішення в іншій справі, чим порушує права стягувача у відкритому виконавчому провадженні, а тому колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті, завданням цивільного судочинства та не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №643/66/16-ц, від 25 листопада 2020 року у справі №524/7234/18, 10 листопада 2021 року у справі №646/12215/16-ц.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №279/515/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності, способом зупинення продажу (реалізації) майна, арештованого в межах виконавчого провадження, відкритого Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про обтяження майна: арешт рухомого майна, №31440390, постанова про арешт майна боржника від 11.07.2024, видавник: Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та виставленого на реалізацію на електронних торгах Державного підприємства «Сетам» (лот №572508), категорія транспорт, вантажний автомобіль КАМАЗ 43101, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , ДНЗ НОМЕР_2 , колір зелений. Боржник: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий

Судді