Справа №752/5685/24
Провадження №2/752/1036/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Конюшко Денис Борисович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та майнової, моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.08.2023 о 13:09 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW 535i xDrivе, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. С. Колоса і вул. Академіка Вільямса у м. Києві, у порушення вимог п.п. 2.3. (б), 13.1. ПДР, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.10.2023 у справі №752/17650/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АТ3846466.

29.08.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 12037,60 грн.

Згідно зі звітом №568/09-23 від 07.09.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з ПДВ транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 46886,73 грн.

Позивачем було проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , загальна вартість якого склала 60650 грн.

20.09.2023 позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про перегляд суми страхового відшкодування.

10.10.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 27369,76 грн.

Отже, всього ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 27369,76 грн., що не відповідає дійсній вартості матеріального збитку завданого позивачу, і є значно меншим від страхового відшкодування, на отримання якого позивач має право.

Таким чином сума недоплаченого страхового відшкодування становить 19516,97 грн. (46886, 73 грн. - 27369,76 грн. = 19516,97 грн.)

Оскільки розмір належного страхового відшкодування становить 46886,73 грн., проте позивачем було фактично понесені витрати на здійснення відновлювального ремонту на суму 60650 грн., то з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і належною страховою виплатою у розмірі 13763,27 грн. (60650 грн. - 46886,73 грн. = 13763, 27 грн.)

Позивач також зазнала моральної шкоди, оскільки транспортний засіб Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , був основним засобом пересування для неї та її родини, пошкодження якого завдало позивачеві сильних душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан, оскільки на певний час їй довелося відмовитися від запланованих, зокрема, сімейних поїздок на відпочинок.

Розмір моральної шкоди становить 10000 грн.

У зв`язку з розглядом справи, позивач також понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 10500 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу у розмірі 4000 грн.

Просив:

стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 19516, 97 грн.;

стягнути з ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 13763,27 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 16922,40 грн.

12.04.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

12.06.2024 постановлено ухвалу про прийняття відмови представника позивача від позову в частині позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» та закриття провадження у цивільній справі в цій частині.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подачу відзиву не скористався.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.08.2023 о 13:09 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW 535i xDrivе, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. С. Колоса і вул. Академіка Вільямса у м. Києві, у порушення вимог п.п. 2.3. (б), 13.1. ПДР, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 .

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.10.2023 у справі №752/17650/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу BMW 535i xDrivе, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-траснпортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3846466.

Відповідно до висновку №568/09-23 від 07.09.2023, проведеного СОД ФОП Баранковим В.О. на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату дорожньо-траснпортної пригоди становить 46886,73 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу узлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 70153,05 грн.; ринкова вартість КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування аварійних пошкоджень на дату дорожньо-траснпортної пригоди становить 240083,82 грн.; розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу зменшений на суму ПДВ на дату дорожньо-траснпортної пригоди, становить 44889,12 грн.

07.09.2023 ОСОБА_1 сплатила на користь СОД ФОП Баранкова В.О. 4000 грн., призначення платежу оплата за оцінку матеріального збитку Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 .

19.09.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхове відшкодування без ПДВ на користь ОСОБА_1 у розмірі 12037,60 грн.

20.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про доплату страхового відшкодування у розмірі 32851, 52 грн.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , № 48-D/13/67 від 29.09.2023, проведеного СОД ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 29710, 71 грн. з ПДВ на вартість матеріалів та складових; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 27369,76 грн. без ПДВ на вартість матеріалів та складових.

10.10.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхове відшкодування без ПДВ на користь ОСОБА_1 у розмірі 15332,16 грн.

Позивачем було проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , яке здійснював ФОП ОСОБА_5 , під час якого були замінені деякі деталі та вузли.

Відповідно до наряду замовлення №ФО-К-038373 від 01.11.2023 сума до сплати складає 62630 грн.

01.11.2023 ОСОБА_1 сплатила на користь ФОП ОСОБА_5 8500 грн.

Згідно акту ФОП ОСОБА_5 фактична вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 60650 грн.

15.11.2023 ОСОБА_1 сплатила на користь ФОП ОСОБА_5 52150 грн.

27.05.2024 між ПАТ «НАСК «Оранта» та адвокатом Конюшком Д.Б., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до якої сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 43369,76 грн.

29.05.2024 ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхове відшкодування без ПДВ на користь ОСОБА_1 у розмірі 16000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частин першої і другої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що Кодексу випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до правової позиції Верховною Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 по справі № 320/9174/15-ц за змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Отже, виходячи з наведених положень Закону, позивач має право на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий.

За наслідками настання страхового випадку страховик відшкодовує потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу із урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому страхове відшкодування зменшується на визначену у договорі страхування суму франшизи.

У разі здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, витрачених на його відновлення, а у разі непроведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для його відновлення в майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц і від 2 червня 2022 року у справі №638/10072/19).

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/625/17 суд зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а тому суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотехнічної експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на який проводився ремонт автомобіля.

У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом встановлено, що 11.08.2023 з вини ОСОБА_2 на перехресті вул. С. Колоса і вул. Академіка Вільямса у м. Києві сталаст дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений транспортний засіб Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку №568/09-23 від 07.09.2023, проведеного СОД ФОП Баранковим В.О. на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату 11.08.2023, становить 46886,73 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу узлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 70153,05 грн.; ринкова вартість КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування аварійних пошкоджень на дату 11.08.2023 становить 240083,82 грн.; розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу зменшений на суму ПДВ на дату 11.08.2023 становить 44889,12 грн.

Відповідно до висновку № 48-D/13/67 від 29.09.2023, проведеного СОД ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 29710,71 грн. з ПДВ на вартість матеріалів та складових; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 27369,76 грн. без ПДВ на вартість матеріалів та складових.

Суд звертає увагу позивача, що оскільки транспортний засіб Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , був відремонтований, що підтверджується матеріалами справи, то розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц.

Згідно акту ФОП ОСОБА_5 фактична вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 60650 грн.

ОСОБА_1 сплатила на користь ФОП ОСОБА_5 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 у загальному розмірі 60650 грн. (8500 грн. - 01.11.2023 та 52150 грн. - 15.11.2023).в

ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 у загальному розмірі 43369,76 грн.

З урахуванням позовних вимог позивача та неможливістю суду вийти за межі позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток у розмірі 13763,27 грн. (вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - сплачене страхове відшкодування = 60650 грн. - 43369,76 = 17280,24 грн.).

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 4000 грн., суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено судом, оскільки транспортний засіб Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , був відремонтований, що підтверджується матеріалами справи та позивачем, то розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Також суд ззауважує, що позивач міг би набути право самостійно проводити експертну оцінку пошкодженого у дорожньо-траснпортної пригоди транспортного засобу, лише якщо б остання звернулася в межах визначеного законодавством строку до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, а страховик у свою чергу не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Оскільки позивач не набула права на самостійне обрання експерта для визначення розміру шкоди, а наданий позивачем висновок №568/09-23 судом не було прийнято як доказ, то у ОСОБА_2 відсутній обов`язок щодо відшкодування понесених позивачем витрат на проведення такого дослідження.

Щодо вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 10000 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) дійшла висновку, що виходячи з положень статей 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач зазначила, що зазнала моральної шкоди, оскільки пошкоджений транспортний засіб був основним засобом пересування для позивача та її родини, пошкодження якого завдало позивачеві сильних душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан, оскільки на певний час їй довелося відмовитися від запланованих сімейних поїздок на відпочинок.

Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 дійсно був пошкоджений автомобіль, власником якого є позивач, що дійсно спричинило їй моральні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає достатнім стягнути 5000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням встановлених судом обставин, за яких вона була спричинена, а також повною мірою компенсувати позивачу , понесені нею моральні страждання.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн., суд відзначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суду були надані договір про надання правової допомоги №25/12/23-ЮП/L від 25/12/2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Конюшком Д.Б., копія акту виконаних робіт №01 від 02.02.2024, платіжні інструкції від 28.12.2023 та від 26.01.2024 про сплату коштів у загальному розмірі 4500 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_6 .

Відповідно до акту виконаних робіт № 01 від 02.02.2024 виконавець виконав (надав), а замовник прийняв наступні роботи: юридична консультація - 1250 грн., вивчення документів - 1250 грн., складання й підготовка до суду позовної заяви - 8000 грн. Всього до сплати 10500 грн.

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у сумі 7095,90 грн, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, у розмірі 818,53 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Загалом сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 7914,43 грн. (7095,90 грн. + 818, 53 грн.= 7914,43 грн.).

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 13763 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 27 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 7914 (сім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 43 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Рішення складено 09.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова