П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року місто Київ

справа № 758/6224/23

провадження №22-ц/824/775/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - АТ КБ " ПриватБанк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 17 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Захарчук С.С.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.11.2009 між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 47 000 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір.

Банк свої зобов'язання виконав, надав можливість відповідачу користуватися грошовими коштами.

Свої зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.04.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 49 634 грн. 37 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 40 488,47 грн.. та заборгованості по відсоткам в розмірі 9 145,90 грн..

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 49 634 грн. 37 коп. за кредитним договором № б/н від 23.11.2009, а також судовий збір.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 17 січня 2024 року частково задоволено позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 23.11.2009 у розмірі 40 488,47 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 2 684 грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" Ніколаєнко О.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем до позову була додана Анкета- заява від 23.11.2009, в якій зазначена відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 2,5 % в місяць (30% річних), яка підписана відповідачем особисто. Крім Анкети-заяви відповідач в той же день підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій зазначено тип кредитної лінії, пільговий період, базова відсоткова ставка за користування кредитом -,5 % в місяць, тощо. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто згоду щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитом. Проте, суд першої інстанції на зазначені документи взагалі уваги не звернув і безпідставно вважав вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам необґрунтованими.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше став розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Представник позивача АТ КБ " ПриватБанк" оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Тому, саме в цій частині рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд прийшов до наступного.

Судом установлено, що 23.11.2009 ОСОБА_1 було підписано заяву, відповідно до якої відповідач ознайомилась та згода з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не спростований, кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, відповідно наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 40488,47 грн., розмір якої не спростований відповідачем.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не зазначено на яких умовах надана картка ("Універсальна, 55 днів пільгового періоду" "Універсальна GOLD"), не вказано відсоткову ставку, яка була погоджена сторонами та застосовувалась банком.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 перша ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як убачається з матеріалів справи, в анкеті- заяві позичальника від 23.11.2009 сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом на момент підписання договору в розмірі 2,5% на місяць (30% річних) на залишок заборгованості.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що при укладенні договору сторони досягли згодо щодо порядку нарахування та розміру процентів за користування кредитними коштами, не відповідає встановленим обставинам.

Підписавши заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Отже, оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, з підстав, передбачених ст.. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити частково, а саме за період з 26.10.2012 по 29.08.2014. За цей період банк нараховував проценти, виходячи з процентної ставки 2,5%, розмір якої був погоджений сторонами при укладенні договору. Станом на серпень 2014 року загальний залишок заборгованості за відсотками становив 213,02 грн.

В подальшому, як убачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.11.2009 банком застосовувалася відсоткова ставка, починаючи з листопада 2009 року по 29 серпня 2014 року 30,00% річних, з вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,80 % пічних, з квітня 2015 року по грудень 2015 року - 43,20% річних (а. с. 3-6).

З січня 2016 року по 18 червня 2016 року -2,90 % з 19 червня 2016 по 30 червня 2019 року -3,60 %, (а.с.7-9);

За період з 1 липня 2019 року по 31 жовтня 2019 року - 86,40 %, з листопада 2019 по 31 грудня 2019 року - 0 % річних, з 1 січня 2020 року по 29 лютого 2020 -86,40 % річних, з 1 березня 2020 року по 31 липня 2020 року - 43,20 % річних, 1 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року - 42 % річних, з 1 березня 2022 по 31 березня 2022 року -0% річних, з 1 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року - 20,40 % річних, з 1 червня 2022 року по 27 квітня 2023 - 42, 0 % річних (а.с.10-12).

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакції закону на день виникнення правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на викладене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічну позицію викладена Верховним Судом України в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17, у постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

При цьому, матеріали справи не містять, а позивачем АТ КБ "ПриватБанк" не надано, у встановленому ст. ст. 12, 81 ЦПК України порядку доказів узгодження сторонами зміненої процентної ставки, порядку та періодичності її зміни, порядку розрахунку зміненої процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, інших вимог, передбачених законом для застосування змінюваної процентної ставки.

Банк не надав суду жодного належного доказу узгодження сторонами підвищеної процентної ставки до 86,40% річних, та доказів сповіщення відповідача ОСОБА_1 про збільшення процентної ставки, що є порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК України.

Надана банком виписка по рахунку ОСОБА_1 не підтверджує факт погодження між сторонами розміру процентів, які були збільшені банком в односторонньому порядку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність дій банку з приводу нарахування відповідачу збільшеної відсоткової ставки, неузгодженої належним чином. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, розрахованими за відсотковою ставкою, яка не погоджена сторонами.

Встановивши, що станом на серпень 2014 року за ОСОБА_1 рахувалась заборгованість в сумі 213,02 грн., наявність та розмір якої не спростований останньою, колегія суддів дійшла висновку, що така сума має бути стягнута з відповідача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що за подання апеляційної скарги позивач сплатив 4026 грн., апеляційна скарга задоволена частково на 2,32 % а тому з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір в сумі 93,40 грн.

Керуючись ст. ст.. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 213,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 93,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус