УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 645/1359/25

провадження № 61-82вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув питання щодо визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Юшко Т. Г., звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом,

в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю від 05 березня 2025 року № 1171463 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю від 06 березня 2025 року № 1175285 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 .

Фрунзенський районний суд м. Харкова ухвалою від 06 березня 2025 року

для встановлення місця ймовірного перебування позивача та відповідача,

для визначення підсудності справи витребував з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про можливий перетин державного кордону України, дати перетину кордону, напрямку руху та інші наявні відомості за період з 01 грудня 2021 року

по теперішній час щодо: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

На виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року Адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію щодо перетину кордону України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2021 року станом на 11:59 10 березня 2025 року.

З наданої інформації вбачається, що ОСОБА_2 перетнула державний кордон України 28 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 - 11 грудня 2021 року.

Фрунзенський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 березня 2025 року вказану цивільну справу направив до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що сторони проживають (перебувають) за межами території України.

07 квітня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Верховний Суд вважає, що у визначенні підсудності справи слід відмовити з огляду на таке.

Чинний ЦПК України передбачає конкретні випадки, у яких територіальну підсудність справи визначає Верховний Суд, зокрема це:

підсудність справ за участю громадян України якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України);

підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України (стаття 29 ЦПК України);

підсудність справ про обмеження цивільної дієздатності чи визнання недієздатним громадянина України, який проживає за її межами (стаття 295 ЦПК України);

підсудність справ про надання неповнолітній особі - громадянину України, який проживає за її межами повної цивільної дієздатності (стаття 301 ЦПК України);

підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення (стаття 316 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, підсудність справ визначає Верховний Суд, якщо учасниками справи є громадяни України, що проживають за її межами.

Тобто, підсудність справ визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

Вказаний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року у справі № 638/16989/23 (провадження № 61-84вп24).

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З надісланих матеріалів убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України та мають зареєстроване місце проживання в Україні,

що підтверджується матеріалами справи.

Належні докази, які б свідчили про те, що сторони проживають за межами України станом на час звернення до суду та скерування цієї справи

до Верховного Суду (тимчасова реєстрація, набуття соціального статусу тощо)

у справі відсутні.

Тому відсутні підстави для визначення підсудності цієї справи Верховним Судом.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності справи № 645/1359/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Справу № 645/1359/25 повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко