Ширяївський районний суд Одеської області
10.04.2025 Справа №: 518/639/25 Провадження № 2/518/266/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Тарасенко М.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Чирки О.О., про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, в кому просить суд поділити спільне сумісне майно подружжя, визнати право приватної власності за ОСОБА_2 на наступні транспортні засоби: Легковий автомобіль BMW модель 525, 1993 р.в., р/н НОМЕР_1 , VIN- код НОМЕР_2 ; Вантажний автомобіль марки DAF модель ХF 460, 2013 р.в., р/н НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 ; Вантажний автомобіль марки DAF модель ХF 105.460, 2010 р.в., р/н НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 ; Напівпричіп марки SCHWARZMUELLER, модель ЗЕ-С4222, 2006 р.в, р/н НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 ; Сідловий тягач DAF модель ТЕ 105ХF, 2008 р.в., р/н НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 ; Напівпричіп марки GROENEWEGEN модель 45.07 СС 12-27, 2002 р.в., р/н НОМЕР_11 , VIN-код НОМЕР_12 ; Автомобіль марки DAF, модель ХF 105.410, 2008 р.в., р/н НОМЕР_13 , VIN- код НОМЕР_14 ; Автомобіль марки DAF модель ХF 95.380, 2003 р.в., р/н НОМЕР_15 , VIN-код НОМЕР_16 ; Напівпричіп марки HFR модель SВ 240, 2006 р.в. р/н НОМЕР_17 , VIN-код НОМЕР_18 ; Автомобіль марки ВМW, модель Х5М, 2014 р.в., р/н НОМЕР_19 (до 22.03.2025 року державний реєстраційний номер НОМЕР_20 ), VIN-код НОМЕР_21 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в зменшені її долі в спільному сумісному майні подружжя в розмірі 3 363 208,00 гривень.

Разом з позовною заявою до суду подана заява представника позивача про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту, оголошення заборону відчуження та заборони відповідним суб`єктам державної реєстрації прав сервісних центрів МВС України, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, здійснювати будь-які дії щодо розпорядження рухомим майном стосовно наступного майна: Легковий автомобіль BMW модель 525, 1993 р.в., р/н НОМЕР_1 , VIN- код НОМЕР_2 ; Вантажний автомобіль марки DAF модель ХF 460, 2013 р.в., р/н НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 ; Вантажний автомобіль марки DAF модель ХF 105.460, 2010 р.в., р/н НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 ; Напівпричіп марки SCHWARZMUELLER, модель ЗЕ-С4222, 2006 р.в, р/н НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 ; Сідловий тягач DAF модель ТЕ 105ХF, 2008 р.в., р/н НОМЕР_9 , VIN-код НОМЕР_10 ; Напівпричіп марки GROENEWEGEN модель 45.07 СС 12-27, 2002 р.в., р/н НОМЕР_11 , VIN-код НОМЕР_12 ; Автомобіль марки DAF, модель ХF 105.410, 2008 р.в., р/н НОМЕР_13 , VIN- код НОМЕР_14 ; Автомобіль марки DAF модель ХF 95.380, 2003 р.в., р/н НОМЕР_15 , VIN-код НОМЕР_16 ; Напівпричіп марки HFR модель SВ 240, 2006 р.в. р/н НОМЕР_17 , VIN-код НОМЕР_18 ; Автомобіль марки ВМW, модель Х5М, 2014 р.в., р/н НОМЕР_19 (до 22.03.2025 року державний реєстраційний номер НОМЕР_20 ), VIN-код НОМЕР_21 .

В обґрунтування заяви зазначено, що за час перебування в шлюбі, у спільну сумісну власність подружжя, без визначення часток, сторони набули право власності на вище перелічені транспортні засоби, які зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 . Оскільки все спільне майно юридично оформлено на відповідача по справі, то існує реальна загроза відчуження майна третім особам, що може утруднити та зробити виконання рішення неможливим. На думку сторони позивача своєчасне невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, та такі заходи будуть слугувати запобіганню можливим порушенням прав не тільки позивача, а інших добросовісних набувачів, які у випадку його перепродажу (відчуження) придбають спірне майно у особи яка не мала права його відчужувати, та мають запобігати завданню реальної шкоди спірному майну (неповоротні збитки), що в разі невжиття може призвести до знищення майна та/або зниження його вартості.

Враховуючи предмет та підстави позову (спір про поділ майна подружжя), з метою запобігання ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав і інтересів в обраний заявником спосіб, представник позивача вважає, що наявні достатні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Перевіряючи обгрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це застосування судом заходів для створення можливості виконання у майбутньому рішення суду у випадках, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову може застосовуватись лише з вказаних підстав, ці підстави є оцінними. Необгрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж, ті, яким вдалось би запобігти.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

З матеріалів заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, в т.ч. і стягнення із відповідача на користь позивача в порядку поділу майна подружжя суми коштів.

В обґрунтування належності відповідачу на праві власності транспортних засобів, на які слід накласти арешт та заборону відчуження, стороню позивача надано лист Регіональнго сервісного центру ГСЦ МВС України в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях від 27.02.2025 року, який містить відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів, щодо реєстрації транспортних засобів на відповідача ОСОБА_2 , однак в ньому відсутні відомості про державний номерний знак транспортних засобів та їх номер шасі (кузову), що унеможливлює ідентифікацію вказаних транспортних засобів. Інші належні докази, які б підтверджували право власності відповідача на вказане майно стороною позивача не надано.

Таким чином, стороною позивача не надано суду належних доказів, які б підтверджували право власності відповідача на вказане майно, на яке, на думку сторони позивача слід накласти арешт та заборону відчуження, а також твердження позивача про неможливість виконання рішення суду у разі його задоволення судом є лише припущенням сторони позивача, а відтак судом до уваги не приймаються.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

На думку суду, з урахуванням кола сторін, підстав та предмету позову, стороною позивача не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що невжиття даного виду заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, а також не доведено те, що майно, на яке позивач просить наклалсти заборону дійсно належить відповідачу та на даний час відповідачем вчиняються дії щодо, зокрема, відчуження всього цього майна з метою уникнення виконання рішення суду за позовом, в разі задоволення його судом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги недоведеність підстав, якими сторона позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову в запропонований спосіб, а також відсутність належних доказів належності відповідачу відповідного майна, суд дійшов до висновку, що заява є недоведеною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 80, 81, 149-153 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Чирка О.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.Тарасенко