УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судових засідань Мороз В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Споживчий центр» Роєнко О.О. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 01.10.2021-100000092 від 01.10.2021 у розмірі 12720,00 грн, понесені судові витрати

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2023 справу передано за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії ухвали подати відзив на позовну заяву, оформлений з додержанням вимог ст. 178 ЦПК України.

18.12.2024 відповідач надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням у складі Збройних сил України.

Ухвалою суду від 19.12.2024 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 10.01.2025.

Судове засідання 10.01.2025 відкладено на 10.02.2025 за повідомленням відповідача в судовому засіданні про перебування на лікуванні.

Справа знята з розгляду 10.02.2025 на 11.03.2025 у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи.

Судове засідання 11.03.2025 відкладено на 10.04.2025 у зв`язку з неявкою сторін.

Клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтовується тим, що з 28.02.2022 відповідач був призваний по мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану і на теперішній час проходить військову службу в Збройних силах України.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не прибули, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим питання про зупинення провадження у справі підлягає вирішенню за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер, строк якого обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що дана норма може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21).

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах справи мають бути докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19. У вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач, звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, надав довідку військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2024 № 914, зі змісту якої вбачається, що він на військовій посаді військової частини НОМЕР_1 в період з 12.03.2022 по 14.09.2022, з 23.09.2022 по 25.01.2023, з 20.02.2024 по 29.02.2024 брав безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України; довідку військової частини НОМЕР_2 від 24.05.2023 № 432, з якої вбачається, що він призваний з 28.02.2022 по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Суд вважає, що представлені відповідачем докази не підтверджують його перебування у військовій частині, що виконувала би з часу відкриття провадження у справі (листопад 2024 року) бойові завдання у зоні бойових дій.

Відповідач, отримуючи судові виклики за зареєстрованим місцем проживання у місті Переяславі Київської області, не бере безпосередню участь у бойових діях та не з`являється в судове засідання без поважних причин, що свідчить про відсутність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави або інші об`єктивні обставини, що унеможливлюють безпосередню участь відповідача в судовому засіданні, розгляд справи в розумні строки, а тому в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ