№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8167/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Козак І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року, постановлену у складі судді Козак І.А., у справі № 369/18402/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Митрофанова Любов Пантелеймонівна, про визнання майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Митрофанова Л.П., про визнання майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Просила визнати за нею право власності на 1/8 частку майнових прав забудовника об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як таких, що входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення її позову шляхом заборони ОСОБА_2 від свого імені та від імені ОСОБА_3 , та будь-яким іншим особам по усному чи письмовому договору з ОСОБА_2 користуватися об`єктом незавершеного будівництва - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:031:5053, площею 0,0755 га.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги є вона як мама спадкодавця, дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 . Спадкове майно складається із земельної ділянки з кадастровим номером - :01:031:5053, площею 0, 0755 га та об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1 . 12 квітня 2024 року вона зареєструвала своє право власності на 1/8 частину вищевказаної земельної ділянки, проте спадщину на об`єкт незавершеного будівництва не оформила, оскільки приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказала, що відповідачка ОСОБА_2 здала спірний об`єкт незавершеного будівництва в оренду невідомим людям, не зважаючи на те, що не мала права розпоряджатись даним майном без дозволу іншого співвласника. Вважає, що протиправне користування спірним майном може призвести до зниження його вартості, втрати цінності та певних пам`ятних речей.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення її позову. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нею не надано доказів того, що в майбутньому може бути утруднене виконання рішення суду. Наголошує на тому, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. При цьому вона не надавала згоди іншим стороннім особам користуватися спірним об`єктом незавершеного будівництва. Відповідачка ОСОБА_2 не мала права здавати в оренду об`єкт незавершеного будівництва, що вказує на необхідність забезпечення її позову. Спірне майно, є майном її покійного сина і через те, що там живуть сторонні люди вона не має доступу до нього.

В судовому засіданні адвокат Мельніченко А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Митрофанова Л.П. в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши особу, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, викладені заявником доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За змістом ст. 149 ЦПК України підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову ОСОБА_1 є визнання за нею права власності на 1/8 частку майнових прав забудовника об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як таких, що входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

В порядку ж забезпечення позову ОСОБА_1 просила заборони ОСОБА_2 від свого імені та від імені ОСОБА_3 , та будь-яким іншим особам по усному чи письмовому договору з ОСОБА_2 користуватися об`єктом незавершеного будівництва - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:031:5053, площею 0,0755 га.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду про визнання права власності на 1/8 частку майнових прав забудовника об`єкта незавершеного будівництва як таких, що входять до складу спадщини не підлягає примусовому порядку у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, з огляду на заявлені позовні вимоги, забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та будь-яким іншим особам користуватися вказаним об`єктом незавершеного будівництва, жодним чином не забезпечує виконання рішення суду у разі задоволення позову, а отже, не відповідає заявленим вимогам.

Крім того, в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказувала, що відповідачка ОСОБА_2 здала спірний об`єкт незавершеного будівництва в оренду невідомим позивачці людям. Проте ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів на підтвердження передання ОСОБА_2 спірного об`єкту незавершеного будівництва в оренду.

Заявником не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Саме лише посилання ОСОБА_1 в заяві на передання без її згоди спірного майна в оренду без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року - без змін.

При цьому колегія суддів роз`яснює, що постановлення ухвали суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає ОСОБА_1 за наявності відповідних підстав повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення її позову у інший спосіб.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді