Справа № 301/686/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, була його вдова ОСОБА_4 мати сторін. До складу спадщини входила земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року, що належала на праві власності спадкодавцеві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін ОСОБА_4 , яка не залишила заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 , є її діти сторони по справі.

До складу спадщини входить:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030242 від 15.11.2002 року, що належала на праві власності спадкодавцеві;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року, яку спадкодавець успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Позивач спадщину за матір`ю прийняв, оскільки на день смерті фактично проживав разом із спадкодавцем, з тих пір володіє земельними ділянками та користується ними. Відповідачка ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача.

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачено. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 19.03.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.43,45).

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу по суті без її участі (а.с.44,49).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Білківської сільради від 05.10.2000 року №70, ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар» (а.с.10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 06.10.2022 року (а.с.26). Заповіту ОСОБА_3 не складав.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, була його вдова ОСОБА_4 (а.с.13). Отже ОСОБА_4 вступила у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_4 спадщину за померлим не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

До складу спадщини входила земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року, яка належала на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.01.2004 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_4 не складала.

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 є її діти син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 - сторони по справі (а.с.9,14). Відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Відмова від спадщини не суперечить вимогам закону. Позивач ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживав фактично разом із спадкодавцем, тому в розумінні ст. 1268 ч.3 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

До складу спадщини входить:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030242 від 15.11.2002 року, що належала на праві власності спадкодавцеві;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар», згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року, яку спадкодавець успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємець не оформляв. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачка позовні вимоги визнала.Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно копій Державних актів власниками майна були батьки позивача, єдиним спадкоємцем яких, що прийняв спадщину, є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар» та згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030242 від 15.11.2002 року належала ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,65 га, що розташована в с. Білки, урочище «Мочар» та згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №030243 від 15.11.2002 року належала ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року.

Головуюча: М. О. Пітерських