ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 383/1885/23

провадження № 22-ц/4809/40/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пономарьов О.В.

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа - ОСОБА_3 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року, у складі головуючого судді Бондаренка В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року у справі ЄУН 1101/1404/12 з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 14 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження №53392976, яке перебуває на виконані у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Крім того посилався, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року у справі ЄУН 383/1343/18 з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 15 травня 2019 року відкрито виконавче провадження №59092622, яке перебуває на виконані у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього та у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що з народженням сина ОСОБА_7 його сімейний стан змінився та збільшилась кількість утриманців, оскільки утримує сина та ОСОБА_3 , як особу з якою не перебуває у шлюбі, а також те, що з нього на користь відповідачки за двома виконавчими документами стягуються аліменти у розмірі 58% від його заробітку (доходу), що перевищує розмір встановлений ст.70 Законом України «Про виконавче провадження», а тому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання доньки ОСОБА_5 з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрнутованим, оскільки судом першої інстанції було неповно з?ясовано обставини справи.

В апеляційній скарзі посилається на те, що загальний сукупний розмір аліментів, які стягуються з нього перевищує встановлений ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» , хоча загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Посилається на ч. 1 ст. 192 ЦПК України, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них.

Вказує на те, що його сімейний стан змінився, оскільки у нього народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні, а також перебуває на його утриманні ОСОБА_3 , з якою шлюб не укладено.

Відповідачки відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги ,дослідивши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, а факт народження третьої дитини не дає права на зменшення розміру аліментів.

Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини у порівнянні з іншою.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства , з таких підстав.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звернувшись із цим позовом до суду позивач вказував, що з народженням сина ОСОБА_7 його сімейний стан змінився та збільшилась кількість утриманців, оскільки утримує сина та ОСОБА_3 , як особу з якою не перебуває у шлюбі, а також те, що з нього на користь відповідачки за двома виконавчими документами стягуються аліменти у розмірі 58% від його заробітку (доходу), що перевищує розмір встановлений ст.70 Законом України «Про виконавче провадження».

Вважав доцільним зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання доньки ОСОБА_5 з 1/3 до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року у справі №1101/1404/12, яке набрало законної сили 12 березня 2012 року, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Кетрисанівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 01 серпня 2009 року, актовий запис №3.

Зазначеним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до виповнення повноліття ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочавши стягнення з 14.02.2012 (а.с.11).

14.02.2017 старшим державним виконавцем Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Миронько А.П. відкрито виконавче провадження №53392976 з виконання виконавчого листа №1101/1404/12, виданого 14.03.2012 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.12).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року по справі №383/1343/18, яке набрало законної сили 04 квітня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочавши стягнення з 23 листопада 2018 року (а.с.9-10).

15 травня 2019 року начальником відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Почкай М.О. відкрито виконавче провадження №59092622 з виконання виконавчого листа №383/1343/18, виданого 04 березня 2019 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочавши стягнення з 23 листопада 2018 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 13).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 червня 2023 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_6 , матір`ю якого є ОСОБА_3 (а.с.8).

Колегія суддів вважає, що у розумінні ч. 1 ст. 192 СК України у відповідача змінився сімейний стан, а як наслідок змінився і матеріальний стан, оскільки у відповідності до вимог сімейного законодавства позивач зобов?язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Тому виходячи з того, що суд повинен враховувати інтереси всіх дітей позивача, забезпечувати їм рівні умови для фізичного і духовного розвитку, з урахуванням матеріального стану позивача, колегія суддів вважає за доцільне позов задовольнити частково.

Встановлено, що позивач утримує ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у добровільному порядку, оскільки матеріали цієї справи не містять відомостей, що ОСОБА_3 зверталася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 .

Колегія суддів із врахуванням, що у платника аліментів ( ОСОБА_1 ) є на утриманні також неповнолітній син ОСОБА_6 , вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються із позивача на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/3 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/3 частини до 1/4 частини заробітку (доходу).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У частині задоволення інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати понесені у справі залишити по фактично понесеним.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник