ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1780/24 Номер провадження 22-ц/814/1530/25Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2024 року, постановлене суддею Должко С.Р. (повний текст складено 23 грудня 2024 року),

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

15.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося в суд із указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021 у розмірі 83 930,60 грн., із яких: 21 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 62 430,60 грн. - заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та правничих витрат, які склали 6 000,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 07.11.2021 між ТОВ «Манівео» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №614813658 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За таким правочином сторонами погоджено наступні істотні умови кредитування: розмір кредитної лінії - 21 500,00 грн.; строк дії кредитної лінії - 30 днів; дисконтна процентна ставка - 1,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; з дня наступного після закінчення дисконтного періоду - 2,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; індивідуальна процентна ставка - 0,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; базова процентна ставка - 2,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Передували укладенню такого договору наступні дії позичальника. Останній за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео» (www.moneyveo.ua) та ознайомився із актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно, без примусу чи тиску заявив про бажання отримати кошти, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, вказавши свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

Первісним кредитором ТОВ «Манівео» здійснено ідентифікацію/верифікацію у спосіб, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №107 від 28.07.2020, зокрема, перевірено особисті дані, платіжну картку та її приналежність позичальнику.

Після цього первинним кредитором було прийнято рішення щодо укладення договору, який позичальник підписав за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV49G3T. Зокрема, 07.11.2021 о 15:25:13 год. відповідач увів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та підтвердив підписання договору.

Того ж дня, 07.11.2021 ТОВ «Манівео» ініціювало переказ коштів на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що вважає доказом на підтвердження прийняття ним пропозиції первинного кредитора.

Позичальник, будучи обізнаним з істотними умовами кредитування, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 83 930,60 грн., заявлена до стягнення позивачем, як правонаступником кредитора згідно договору факторингу від 17.07.2024 за №17/07/24

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.12.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021 у сумі 21 500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судовий збір у сумі 620,00 грн. та 3 000,00 грн витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що відповідач, будучи обізнаним із умовами кредитування, допустив його неналежне виконання внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту, яка підлягає стягненню на користь позивача, як правонаступника кредитора. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, районний суд виходив із того, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. У той же час, позивач позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України не заявляв.

При постановленні рішення в частині стягнення судового збору районний суд керувався положеннями статті 141 ЦПК України. Крім того, надавши оцінку доказам щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значенням справи для позивача, суд першої інстанції визнав обґрунтованою вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь підприємства судові витрати, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Зазначає, що сторонами кредитного договору обумовлено зміну прав та обов`язків фактом неповернення кредитних коштів після закінчення дисконтного періоду (з 08.12.2021). Відповідно, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Наголошує, що нарахування відсотків кредитором здійснювалося у межах строку кредитного договору, а саме, з 07.11.2021 по 03.03.2022, що становить 117 днів, за таким алгоритмом: 21 500,00*0,99/100 = 212,85 (нарахування відсотків в день за дисконтний період здійснювалося за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,99% в день); 21 500,00 *2,10/100= 451,50 (451,50 - 212,85) * 30 = 7159 (нарахування відсотків за 08.12.2021 відповідно до умов п.1.9.3.); 21 500,00 * 2,98/100 = 640,70.

При цьому, звертає увагу, що в розрахунку заборгованості пропущені нарахування за 08.12.2021 по 10.12.2021, дані нарахування включені в дату 11.12.2021.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.02.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 14.03.2025.

13.03.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Сікорського І.С. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.

Вважає, що аналіз наданої позивачем копії відомості про нарахування та погашення за кредитним договором свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Тоді як позичальник не укладав з кредитором додаткових угод про збільшення строку кредитування, що виключає підстави нарахування процентів за статтею 1054 ЦК України упродовж 117 днів.

21.03.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення позивача, за змістом яких представник позивача з підстав, раніше викладених ним у позовній заяві та апеляційній скарзі, наполягає на задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.11.2021 на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (www.moneyveo.ua) сформовано заявку на отримання грошових коштів у кредит, загальна інформація: ОСОБА_1 ; договір (оферта) №614813658; дата укладення договору: 07.11.2021; сума кредиту: 21 500,00 грн.; строк кредиту: 30 днів; персональні дані: фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспортні дані та РНОКПП; адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 ./а.с.25/

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, за яким акцепт оферти позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором MNV49G3T, відправлено 07.11.2021 о 15:22:20 на номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікатор введено 07.11.2021 15:25:13, а кошти перераховано 07.11.2021 о 15:25:22./а.с.35/

07.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір кредитної лінії №614813658, підписаний останнім одноразовим ідентифікатором MNV49G3T, відправлено 07.11.2021 о 15:22:20, введено 07.11.2021 15:25:13.

За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 21500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1. договору).

Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 21 500,00 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 07.12.2021 (п.1.3. договору).

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період), а саме до 07.12.2021 (п.1.7. договору).

Сторони погодили, що установлений в п.1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних у цьому пункті, не обмежена (п.1.8. договору).

Згідно із п.1.9. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у наступному порядку:

- виключно на період строку, визначеного в п.1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою у розмірі 722,70% річних, що становить 1,98% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.1.);

- за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 361,35% річних, що становить 0,99% у день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті (п.1.9.2.);

- якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів у порядку, передбаченому п.1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% у день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.1.9.3. договору).

За змістом п.1.12.1. договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду./а.с.20-24/

Передувало укладенню такого договору підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» по договору №61813658 від 07.11.2021, де визначено загальні умови кредитування./а.с.19-20/

07.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано ОСОБА_2 кошти у розмірі 21 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7fd745ac-d6a1-47eb-a17e-17519cf31503./а.с.72/

АТ КБ «ПриватБанк» видано довідку №07/2024 відповідно до договору №1336 від 26.09.2013 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «ПриватБанк» про те, що було здійснено за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» іl999504645, і3 наступні успішні платежі через сервіс LiqPay ПриватБанк на карти клієнтів, серед яких: ID платежу - ; дата проведення операції: 2021-11-07; сума операції: 21500,00 грн.; номер картки: НОМЕР_3 ./а.с.35-36/

До позовної заяви позивачем додано Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а також Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO»./а.с.26-33, 37-44/

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умов якого останній набув право вимоги, у тому числі, за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021. Наведене також підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 16.07.2024 №614813658/ФК./а.с.17, 56-59/

17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №17/07/24, за умов якого останній набув право вимоги, у тому числі, за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021./а.с.48-51/

Згідно із розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Таліон плюс» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021 становить 83 930,60 грн., що складається із: 21500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 62 430,60 грн. - заборгованість за процентами./а.с.11/

Представництво інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС» в суді першої інстанції забезпечувалося Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» на підставі договору про надання правничої допомоги №1807/24-01 від 18.07.2024./а.с.70-71/

Додатком №1 до договору є протокол погодження вартості послуг, за яким: усна консультація - 500,00 грн./год.; підготовка адвокатського запита - 500,00 грн./год.; вивчення матеріалів справи - 500,00 грн./год.; аналіз судової практики - 500,00 грн./год.; складання позовної заяви - 2500,00 грн./год.; участь у судовому засіданні - 1200,00 грн./год.; участь у відеоконференції - 700,00 грн./год.; підготовка та подача клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду - 500,00 грн./год.; складання апеляційної скарги - 3000,00 грн./год.; складання касаційної скарги - 4000,00 грн./год.; підготовка та укладення мирової угоди - 3000,00 грн./год.; відзив на позовну заяву/відповідь на відзив - 700,00 грн./год.; заперечення/додаткові пояснення - 700,00 грн./год.; відзив на апеляційну скаргу/відповідь на відзив на апеляційну скарг - 1000,00 грн./год./а.с.71/

18.07.2024 між АБ «Тарпненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» складено акт прийому-передачі наданих послуг, а саме: 1) складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №614813658 від 07.11.2021 - 2 години вартістю послуги 5 000,00 грн.; 2) вивчення матеріалів справи - 1 година вартістю послуги 500,00 грн.; 3) надання усної консультації стосовно складання позовної заяви - 1 година вартістю послуги 500,00 грн./а.с.72/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не доведено факту належного виконання ним умов кредитного договору, а тому до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту.

Аналізуючи наданої позивачем копії відомостей про нарахування та погашення за кредитним договором, районний суд дійшов висновку, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору, що за правилами статті 1054 ЦК України виключає підстави стягнення заборгованості за відсотками у межах заявленого спору, тоді як стягнення нарахувань у порядку ч.2 ст.625 цього Кодексу позивачем не заявлялися.

При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги нарахування процентів з посиланням на пункти 1.9.1,1.9.2 кредитного договору, оскільки такі умови зобов`язання суперечать положенням чинного законодавства та сталій позиції Верховного Суду. Тоді як посилання позивача у позові на те, що такий розмір заборгованості по сплаті процентів був переданий від первісного кредитора саме по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування таких процентів.

При визначенні розміру стягнення правничих витрат, суд першої інстанції, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також ураховуючи критерій складності справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції у повній мірі погодитися не може з таких підстав.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У частині другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У справі, яка переглядається, апеляційним судом установлено, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».При цьому, відповідач не заперечував факт підписання договору, якому передувало ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, та наявність реальної можливості відмовитися від його укладення.

Доказів на підтвердження наявності у позичальника на момент підписання договору заперечень щодо умов кредитування, матеріали справи не містять. Більш того, до звернення кредитора в суд із відповідним позовом у серпні 2024 року, відповідач, вважаючи, що строк кредитування сплив у грудні 2021 року не надав доказів його повного чи часткового виконання, не ставив під сумнів умови кредитування та не оспорював такий правочин. Тоді як не розуміння природи зобов`язання не звільняє від обов`язку його виконання.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції викладене залишив поза увагою, як із презумпцію правомірності правочину, яка в межах заявленого спору відповідачем не спростована. Натомість, за умовами кредитного договору (п.1.12.1.) зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться кожен раз на один календарний день на строк, який не може перевищувати 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Таким чином використання кредитних коштів поза межами строки кредитування, фактично, має наслідком його пролонгацію, упродовж такого строку нарахування відсотків здійснюється за базовою процентною ставкою у розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% у день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що нарахування відсотків кредитором здійснювалося у межах строку кредитного договору, а саме, з 07.11.2021 по 03.03.2022, за алгоритмом: 21 500,00*0,99/100 = 212,85 (нарахування відсотків в день за дисконтний період здійснювалося за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,99% в день); 21 500,00 *2,10/100= 451,50 (451,50 - 212,85) * 30 = 7159 (нарахування відсотків за 08.12.2021 відповідно до умов п.1.9.3.); 21 500,00 * 2,98/100 = 640,70.

Доказів на спростування належності такого розрахунку, включно із періодом нарахування, відповідачем не надано. Тоді як належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022.

Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано, а тому за правилами частини четвертої статті 12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних. Тоді як правонаступником кредитора пред`явлено вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені та нарахувань у порядку статті 625 ЦК України позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку із п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, колегія суддів не вбачає.

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, постановивши нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів ураховує наступне.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови - на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №925/1545/20 від 18.02.2022.

При цьому відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц.

Із огляду на викладені норми права, ураховуючи критерій складності справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції у розмірі 3000,00 грн. та в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 2422,40 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» () заборгованість за кредитним договором №614813658 від 07 листопада 2021 року у розмірі 83930,60 грн., судовий збір у розмірі 6056,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., а всього 94986,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак