Справа №339/483/24
У Х В А Л А

09.04.25 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Скригун В.В.

за участю секретаря Ганчар Л.В.,

розглянувши заявуОСОБА_1 , поданої, адвокатом Ощипок Володимиром Степановичем про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

10 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ощипок В.С., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- зобов`язати відповідача невідкладно усунути перешкоди в користуванні її майном: громадським будинком-магазином непродовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши таке;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. та судові витрати.

Матеріали вищевказаної справи за №339/40/25 об`єднано із справою № 339/483/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_2 просить громадський будинок-магазин непродовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 визнати його особистою власністю.

08 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якого просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку ОСОБА_2 вчинити дії про надання безперешкодного доступу до всіх приміщень громадського будинку-магазину непроводовльчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, перешкоджаючи ОСОБА_1 користуватись приміщенням вказаного магазину.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з вересня 2024 року, ОСОБА_1 позбавлена права фактично володіти та розпоряджатись своїм майном, а даний об`єкт використовується не тільки ОСОБА_2 , але і іншими невідомими особами, без будь якої згоди власника. Натомість власник не має змоги не тільки користуватись і розпоряджатись своїм майном (маючи зареєстроване право власності), але і здійснювати свою підприємницьку діяльність, яку до порушення її права вона здійснювала. У даному об`єкті знаходиться майно, товар Струсь Г.І, термін використання якого вже закінчується, а деякого вже і вийшов.

Оскільки, заявник позбавлена можливості та права як розпоряджатись так і володіти своїм майном не має доступу до нього, позбавлена змоги здійснювати свою підприємницьку діяльність, так і ще (несе відповідні збитки) як не здійснюючи діяльність, так і втрати за товар, який не реалізовується.

При тому жодні звернення ні в правоохоронні органи, ні до суду не дають результату, щодо усунення порушення її прав.

Враховуючи зазначені приписи, ухвалу суду про об`єднання справ, є підтвердження що між сторонами є невирішений ще спір про право, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_2 абсолютно незаконно та безпідставно заволодів майном громадським будинком - магазином непродовольчих товарів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та який на праві власності належить заявнику, як і майно яке знаходиться у будинку (товар).

Мету подання позову неможливо буде досягнути, якщо не буде зупинено неправомірні дії ОСОБА_2 , що може призвести як до втрати будівлі так і іншого майна яке в ньому знаходиться, оскільки спричинить необхідність звернення заявника з позовом до суду про стягнення коштів, тим самим ОСОБА_1 змушена буде докладати додаткових значних зусиль для поновлення свого порушеного права.

Суд, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши наведені в ній посилання, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Відповідно до позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є визначення прав на майно, а саме будівлі комерційного призначення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернувся із позовом про визнання особистою власністю вказаного вище майна. При цьому ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні майном, власником якого вона являється, а саме спірним будинком-магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявляючи заяву про забезпечення позову шляхом встановленням обов`язку ОСОБА_2 вчинити дії про надання безперешкодного доступу до всіх приміщень громадського будинку - магазин непродовольчих товарів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь які дії, перешкоджаючи ОСОБА_1 користуватись приміщеннями громадського будинку - магазину непродовольчих товарів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , представником позивача не вказано які саме дії та які саме перешкоди в користуванні майном чинить ОСОБА_2 (не впускає в приміщення, не дає змоги забрати товар, тощо). Представником ОСОБА_1 зазначено, що спірне приміщення використовується іншими особами, при цьому останнім не ставиться вимога про заборону ОСОБА_2 передавати приміщення іншим особам.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку ОСОБА_2 вчинити дії про надання безперешкодного доступу до всіх приміщень громадського будинку-магазину непроводовльчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, перешкоджаючи ОСОБА_1 користуватись прbміщенням вказаного магазину, суд зазначає, що ініційований заявником вид забезпечення позову є вимогами, які повинні розглядатися як самостійні позовні вимоги або доповнення до вже поданих вимог про усунення перешкод в користуванні спірним майном, та з урахуванням обставин вказаної цивільної справи не можуть бути застосовані в рамках забезпечення позову.

Таким чином, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 149-153, 247, 260 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої адвокатом Ощипок В.С.про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Скригун В. В.