Справа № 355/2246/23
Провадження № 2/355/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Старенької С. М.,

представника відповідачки, адвоката Щербини Л. А. - в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка заяви відповідачки та її представника про відвід судді у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент-Агро» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Ковальова Маргарита Сергіївна, про скасування права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Баришівського районного суду Київської області Цирулевської М. В. перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент-Агро» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Ковальова Маргарита Сергіївна про скасування права власності на земельну ділянку, що прийнята до провадження судді ухвалою суду від 14.02.2025, якою підготовче судове засідання у цій справі призначено на 14.03.2025.

Чергове судове засідання у підготовчому провадженні призначено (відкладено) на 09.04.2025.

09 квітня 2025 року від відповідачки, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , надійшла заява, датована 08.04.2025, про відвід судді Цирулевської Марини Володимирівни від розгляду цієї справи.

Заява мотивована конфліктом інтересів відповідачки з Баришівським районним судом Київської області та з усіма суддями цього суду, а також "упередженим ставленням" судді до відповідачки.

Як зазначено в заяві, позиція та причини недовіри судді вже були викладені у заяві відповідачки від 14.03.2025.

Крім того, у судовому засіданні 09.04.2025 представником відповідачки, адвокатом Щербиною Лілією Анатоліївною заявлений усний відвід судді Цирулевській М. В., який обґрунтований недовірою відповідачки до всіх суддів Баришівського районного суду Київської області, в тому числі, до судді Цирулевської М. В. Недовіра ґрунтується на конфлікті відповідачки ОСОБА_1 з колишнім головою суду (Лисюком О. Д.) та діючим головою суду (Чеховим С. І.). За доводами представника відповідачки, суддя Цирулевська М.В. адміністративно підпорядковується голові суду (із посиланням, при цьому, на ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), а відтак у відповідачки існують обґрунтовані підстави вважати суддю Цирулевську М. В. упередженою до відповідачки. Також при обґрунтуванні заяви представник відповідачки зазначила, що у попередньому судовому засіданні суддею повідомлено, що суддя Лисюк О. Д. перебуває у штаті суду та з`являється у приміщенні суду. Також, при обґрунтуванні підстав відводу, адвокатом Щербиною Л. А. повідомлено, що за відомостями, які їй надала відповідачка, стосовно дій судді Цирулевської М. В. у цій справі відповідачкою ОСОБА_1 подано скаргу до Вищої ради правосуддя.

Дослідивши доводи заяв, заслухавши думку представника відповідачки, суд зазначає та виснує таке.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 3, 7 ст. 40 ЦПК України передбачено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Відтак, зважаючи, що заяви про відвід судді надійшли в день судового засідання у цій справі, означені заяви розглядаються та вирішуються судом, що розглядає цю справу (а саме, суддею Цирулевською М. В.).

Згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд констатує, що відповідачкою та її представником не доведено дотримання при поданні заяв про відвід судді строку, врегульованого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Що стосується суті заяви відповідачки, датованої 08.04.2025, суд зазначає, що 14 березня 2025 року від відповідачки, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , подана заява про відвід судді Цирулевської М. В. від розгляду цієї справи. Заява мотивована конфліктом інтересів відповідачки з Баришівським районним судом Київської області та з усіма суддями цього суду. Суть конфлікту, за доводами відповідачки, полягає в тому, що відповідачка була головним свідком у кримінальній справі №729/1248/18 стосовно колишнього голови Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_3 і має особистий вже конфлікт з діючим головою суду Чеховим С. І., який підтримує не ділові стосунки з ОСОБА_4 (директором позивача) та його представником. Заявниця зазначала, що всі справи проти неї та її родини в цьому суді носять штучний характер, вплив і контроль яких знаходиться у голови суду Чехова С. І. та колишнього голови суду ОСОБА_3 . За доводами заяви, ОСОБА_5 не приховує свій вплив на суддів Баришівського районного суду Київської області, особисто про це заявляв відповідачці, а також те, що для нього не є проблемою отримати протиправні рішення на користь позивача. Заявниця зазначила, що по її справах та щодо її родини судді Баришівського районного суду Київської області Чехов С. І., Чальцева Т. В., Троценко Т. А. задовольняли заяви про відвід.

Відтак, суд констатує, що заява про відвід від 08.04.2025 є повторною заявою про відвід судді від розгляду цієї справи, що подана у аналогічний спосіб та ґрунтується на аналогічних підставах, що і заява про відвід судді від 14.03.2025 у цій справі, що зазначено, зокрема, і безпосередньо у тексті заяви від 08.04.2025.

При цьому, ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 14.03.2025 у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Цирулевської М. В. відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, оскільки відповідачкою заявлено відвід судді Цирулевській М. В. з тих же підстав, що були викладені у раніше поданій ОСОБА_1 заяві, яка були розглянута судом і доводам якої була надана належна правова оцінка, в результаті чого ухвалоюБаришівського районного суду Київської області від 14.03.2025 у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Цирулевської М. В. відмовлено, заява відповідачки від 08.04.2025 підлягає залишенню без розгляду на підставі частини 5 статті 39 ЦПК України.

Що стосується усної заяви представника відповідачки, заявленої в судовому засіданні 09.04.2025, суд зазначає та виснує таке.

Насамперед, суд зазначає, що в частині доводів заяви про відвід судді Цирулевської М. В. з огляду на конфлікт інтересів відповідачки з колишнім та діючим головою суду вже надавалася оцінка судом при розгляді аналогічної заяви представника відповідачки, за результатом чого ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 14.03.2025 у задоволенні заяви представника відповідачки, адвоката Щербини Л. А. про відвід судді Цирулевської М. В. відмовлено.

Крім того, за аналогічними обставинами, розглядалося питання про відвід судді (зокрема, судді Чехова С. І.) від розгляду справи № 355/2246/23. Ухвалою Баришівського районного суду від 28.05.2024 в цій справі (суддя Чальцева Т. В.) у задоволенні заяви сторони відповідача було відмовлено та зазначено про відсутність передбачених ст. 36, 37 ЦПК України підстав для відводу судді.

Окремо суд зазначає, що суддя Цирулевська М. В. зарахована до штату суду у грудні 2024 року, значно пізніше тих обставин та подій, які мали місце та зазначені у заяві відповідачки (щодо конфлікту інтересів).

Щодо додаткових аргументів та доводів представника відповідачки, суд зазначає, що незалежність та недоторканність судді гарантують статті 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лишезакону. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (надалі також Закон) визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду. Статтею 47 Закону передбачено засоби забезпечення незалежності суддів, до яких належать: особливий порядок призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення суддів, недоторканість, імунітет та незмінюваність судді; порядок здійснення судочинства, встановлений процесуальним законом, таємницю ухвалення судового рішення; заборону втручання у здійснення правосуддя; визначені законом засоби забезпечення особистої безпеки судді, членів його сім`ї, майна, а також інші засоби їх правового захисту тощо. Реалізація зазначених правових гарантій здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій із забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави (статті 3, 8, 55 Конституції України). Офіційне тлумачення вищевказаних положень Конституції України стосовно незалежності і недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб надано Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу. Означеним вище нівелюються твердження заявниці щодо підлеглості судді Цирулевської М. В. будь-яким особам, в тому числі, голові суду.

При цьому, суд зазначає про безпідставність посилання представника відповідачки в означеному питанні на ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки зазначеною статтею Закону унормовано адміністративні повноваження голови місцевого суду, які жодним чином не стосуються та не можуть стосуватися здійснення суддями правосуддя та дотримання принципів їх незалежності. Відтак, доводи представника відповідачки про адміністративне підпорядкування судді Цирулевської М. В. голові суду суд відхиляє як необґрунтовані.

Не заслуговують на увагу, в якості підстав для відводу судді, і доводи представника відповідачки про повідомлення щодо перебування судді Лисюка О. Д. у штаті суду, оскільки означена інформація є загальнодоступною та жодним чином не може свідчити про упередженість судді Цирулевської М. В.

Також суд не бере до уваги обґрунтування заяви представника відповідачки про відвід судді Цирулевської М. В. в частині повідомлення представника відповідачки про те, що ОСОБА_1 звернулася до Вищої ради правосуддя із скаргою на дії судді у цій справі. Суд доходить до переконання, що сам лише факт звернень ОСОБА_1 із дисциплінарною скаргою на суддю, не підкріплений належними доказами упередженості судді, очевидно, не може бути підставою для відводу, оскільки така позиція мала б наслідком зловживання зі сторони учасників справи таким правом та, як наслідок, правом на відвід.

Окремо суддя наголошує, що до заяви представника відповідачки не додано жодного доказу на підтвердження доводів заяви, що не узгоджується із принципами цивільного процесуального законодавства щодо обов`язку доведення кожною стороною своїх доводів та аргументів, а також неможливості обґрунтування судового рішення припущеннями.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі №800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року по справі №9901/673/18.

Окрім того, за роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в пункті 10 постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відтак, з огляду на все вищевикладене, суд констатує, що представник відповідачки не надала жодних належних та достовірних доказів на підтвердження особистої упередженості або заінтересованості судді Цирулевської М. В. у результатах розгляду цієї справи. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається представник відповідачки, судом не встановлено обставин, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, яка розглядає цю справу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу судді Цирулевської М. В., заявленого представником відповідачки.

Таким чином, керуючись ст. 36, 37, 39, 40, 258 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_6 про відвід судді Цирулевської Марини Володимирівни від розгляду справи № 355/2246/23, - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 від 08.04.2025, що надійшла до суду 09.04.2025, про відвід судді Цирулевської Марини Володимирівни від розгляду справи № 355/2246/23, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено і підписано суддею 11 квітня 2025 року.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА