Справа № 192/385/25
Провадження № 2/192/539/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
На обґрунтування позову посилається на те, що з 30 квітня 2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , який є інвалідом 1 групи.
Позивач зазначає, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2023 року шлюб між сторонами був розірваний, сторони мешкають окремо, а відповідач кошти на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина перебуває на утриманні позивача.
Позивач просить суд призначити аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач здоровий, працездатний, інших дітей на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти в такому розмірі.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Подала заяву, згідно якої позов підтримала, просила проводити судовий розгляд без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.24).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, у зв`язку з тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2 . Тому відповідно до п. 19 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, виклик такої особи як відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.22,30).
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6 зворот).
Згідно Акту підтвердження фактичного місця проживання від 26 грудня 2924 року (а.с.7) малолітній ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем, а відповідно до Висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними заборами реабілітації (а.с.10), медичного висновку (а.с.8), копії посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.9), ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи з діагнозом G 80.0, а його законним представником є ОСОБА_1 .
Тому суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні матері, яка відповідно до наданої медичної документації здійснює за ним догляд.
Судом встановлено, що докази про надання відповідачем коштів на утримання дитини суду не надані. Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами також не надано, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом.
Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, а також враховує матеріальне становище позивача, стан здоров`я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Так, при визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2025 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» для дітей віком до 6 років становить 2 563 гривні, а права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей.
Тому як позивач, так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати свою дитину, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік».
Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я відповідача, сторонами не надано.
У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивача, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Крім цього, у зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Дніпро до досягнення дитиною повноліття, починаючи 12 лютого 2025 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 10 квітня 2025 року.

Суддя Н. О. Щербина