Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/4712/24
провадження № 2/650/440/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сікора О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

26 вересня 2024 року Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначила, що вона перебувала у шлюбі з Відповідачем, який було укладено 24 січня 2023 року. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилась донька ОСОБА_4 .

Позивачка зазначила, що після народження дитини вона здійснює постійний догляд за нею, не працює, та, відповідно, не має достатнього доходу для власного утримання. Єдиним джерелом засобів для існування є допомога від держави та аліменти, які примусово стягуються з Відповідача на утримання дитини згідно з судовим наказом від 10.04.2024 року. Вона наголосила, що будь-які інші джерела доходів у неї відсутні.

Крім того, Позивачка зазначила, що Відповідач, хоча й не проживає разом із нею та дитиною, є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на службі за контрактом та має стабільний дохід. Відповідач не має інших осіб на утриманні, є працездатним, фізично здоровим і не перебуває на обліку в центрі зайнятості, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу колишній дружині, яка перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Також у позові зазначено, що Відповідач добровільно не сплачує аліменти на утримання Позивачки. Навпаки, в його діях наявні ознаки домашнього насильства: постановою суду його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Усі ці обставини, на думку Позивачки, свідчать про наявність у неї законного права на утримання від Відповідача відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України, яка передбачає право матері на утримання до досягнення дитиною трьох років, у тому числі після розірвання шлюбу.

З огляду на викладене, Позивачка просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною трирічного віку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На судове засідання позивач не з`явився, його інтереси були представлені адвокатом Кір`яковим А.С.

На судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначивши, що Позивачка після народження дитини не працює, здійснює догляд за малолітньою донькою, не має стабільного доходу та перебуває у скрутному матеріальному становищі. При цьому Відповідач, з його слів, є працездатним, має стабільне джерело доходу, не утримує інших осіб, а тому має реальну можливість забезпечити матеріальну підтримку матері своєї дитини.

ОСОБА_1 також звернув увагу суду на те, що Відповідач ухиляється від добровільної участі в утриманні Позивачки, незважаючи на те, що вона перебуває у вразливому становищі, пов`язаному з вихованням дитини раннього віку. Крім того, представник позивача наголосив, що обставини, викладені у позовній заяві, підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема документами, що свідчать про відсутність у Позивачки доходів, про догляд за дитиною, а також про наявність у Відповідача стабільного грошового забезпечення.

У зв`язку з викладеним, представник вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до її електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до вимог частини шостої статті 128 ЦПК України.

Зважаючи на вказані обставини, керуючись статтею 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився на судове засідання без поважних причин, відзив не подав, обмежившись письмовими поясненнями.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час шлюбу позивача та відповідача, народилась спільна донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.04.2024 № 650/1658/24 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття

З листа Великоолександрівського ВДВС у Бериславському районі Херсонської області та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається що станом на 09.08.2024 заборгованість Відповідача по аліментах становила 13 064,00 грн.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12.09.2024 № 650/2439/24 позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб розірвано.

Позивач разом з донькою ОСОБА_4 проживає в квартирі АДРЕСА_1 що підтверджується актом про фактичне проживання осіб від 24.09.2024 року.

На утриманні Позивача перебуває донька ОСОБА_4 , що вбачається з судового наказу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.04.2024 № 650/1658/24 ( сплата Відповідачем аліментів на утримання дитини ) та підтверджується довідкою за формою ОК-7.

Позивачка на даний час не працює та доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, відповідно, потребує матеріальної допомоги на власне утримання. Єдиним джерелом доходу позивача для утримання дитини є допомога від держави та примусово стягнуті з відповідача аліменти на утримання дитини на виконання судового наказу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.04.2024 № 650/1658/24. Будь-які інші джерела отримання коштів у Позивача відсутні.

З довідки по Формі ОК-7 вбачається що позивач за 2023 2024 роки отримувала надходження коштів виключно від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

В листі Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 05.06.2024 № 60/12- 1430 зазначено, що старший солдат ОСОБА_3 1998 р.н. перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 02.10.2018 по теперішній час.

Відповідно звіту про здійснення відрахування та виплат за виконавчим провадженням № 75228893 заробітна плата ОСОБА_3 , становить за період з квітня 2004 року по вересень 2004 року 156286,60 грн з яких сплачені аліменти в сумі 77418,89 грн.

Відповідач будучі працездатною особою, маючі належне здоров`я, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча фактично має таку змогу як і обов`язок.

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача Мороз І.І. вона просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання.

У своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначає, що Відповідач виконує свій обов`язок щодо утримання спільної дитини, сплачуючи аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходу. Крім того, Відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України, і в разі задоволення позову про стягнення додаткових аліментів на утримання матері дитини, його фактичний дохід зменшиться на 50%, що поставить його у значно гірше становище у порівнянні з Позивачем.

На думку представника, такий фінансовий тягар для військовослужбовця є несправедливим, з огляду на його обов`язки щодо захисту держави та необхідність самозабезпечення базовими речами для проходження служби. Також вказано, що при визначенні розміру аліментів суд повинен керуватись статтею 182 Сімейного кодексу України, враховуючи не лише потреби Позивача, а й фінансові можливості Відповідача.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки обґрунтованими частково та такими, що підлягають задоволенню у межах 1/6 частки від усіх видів доходу відповідача.

Судом враховано, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює з об`єктивних причин, оскільки здійснює постійний догляд за малолітньою дитиною, яка ще не досягла трирічного віку. Наявність на її утриманні спільної дитини сторін підтверджується матеріалами справи, включаючи судовий наказ та довідки про отримання соціальних виплат. Єдиним джерелом її доходу є державна допомога та аліменти, примусово стягнуті з відповідача на дитину.

Водночас суд бере до уваги й доводи представника відповідача про те, що відповідач проходить військову службу та вже несе фінансове навантаження у зв`язку з утриманням дитини. Відповідно до наведених розрахунків, 1/4 частина доходу відповідача вже спрямовується на утримання дитини, а в разі додаткового стягнення ще 1/4 загальна сума утримань становила б 1/2 усіх доходів. Таке навантаження дійсно було б надмірним і несправедливим, особливо з урахуванням того, що відповідач є військовослужбовцем, який виконує службові обов`язки в умовах воєнного стану та потребує особистих коштів для самозабезпечення придбання необхідного спорядження, засобів захисту та забезпечення особистих потреб.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, має стабільне грошове забезпечення, не має інших осіб на утриманні, а також не сплачує жодних додаткових аліментних чи боргових зобов`язань, що могло б обмежувати його фінансові можливості. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість надання ним додаткової матеріальної підтримки матері його дитини, зокрема у розмірі меншому, ніж заявлений.

Враховуючи принцип справедливості та співмірності інтересів обох сторін, суд дійшов висновку, що визначення розміру аліментів на утримання позивачки у 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача є обґрунтованим, справедливим і таким, що враховує одночасно: необхідність забезпечення позивачки як матері дитини, яка не має інших джерел доходу та не може працювати з об`єктивних причин; наявність у відповідача реальної можливості надавати допомогу; уже існуючі зобов`язання відповідача щодо утримання дитини; обставини проходження військової служби, що вимагає збереження частини доходу для забезпечення особистих потреб.

Отже, з урахуванням сукупності наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення спільною дитиною трирічного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

На підставі наведеного, ст.ст. 84-86, 88, 91 СК України та керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ) аліменти на її утримання, щомісячно, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від 26.09.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора