УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 495/2319/25

Номер провадження 2/495/1750/2025

08 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якого є позивач ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна та поділ майна,

встановив:

04.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якого є позивач ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна та поділ майна.

Перед відкриттям провадження у справі, суддя з`ясовує чи подано позовну заяву із додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК, та місить такі недоліки.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1% відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про зменшення розміру судового збору, до розміру 5% від розміру судового збору, який мав би бути сплаченим за подання вказаного позову, а саме 15 540, 00 х 5,00/100 = 777, 00 грн. В обґрунтуванні цієї заяви, позивач зазначає, що згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2025 року загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 01.12.2024 становить 0,00 гривень.

Вирішуючи вказане, судом враховано таке.

У клопотанні позивач просив суд звільнити останнього від сплати судового збору, посилаючись на те, що є внутрішньо переміщеною особою та не отримує доходи.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а також дослідивши письмові докази, подані до заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо її задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано статтею 136ЦПК України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» .

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі

Згідно до ч.3 ст. 136 ЦПК України з підстав зазначених у частині першій цієї статті суд у порядку передбаченому законом може зменшити розмір належних до сплати судових витрат пов`язаних з розглядом справи або звільнити від їх сплати.

Положенням статті 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Крім того, судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» - відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, позивачем не надано до суду належних та вичерпних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Так, позивач, звертаючись до суду із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надав Довідку про доходи видану ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) від 11.03.2025 за №161, відповідно до якої загальна сума доходів за 2024 рік становить 0,00 грн.

Однак, надані позивачем відомості не можуть бути єдиним належним доказом на підтвердження перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Окрім того, вищезазначені відомості не є достатніми доказами на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка органу доходів і зборів, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Натомість, доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником до позовної заяви не надано.

Варто зауважити, що предметом позову є визнання права власності на частку у нерухомому майні та поділі його, яке виникло внаслідок реконструкції житлового будинку за рахунок позивача.

Очевидно, що в такому випадку позивач не перебуває в скрутному матеріальному становищі, яке позбавляє останнього сплатити судовий збір.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Керуючись наведеним, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, тому її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Із врахуванням вищенаведеного позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, шляхом надання доказів про сплату судового збору відповідно до порядку та розміру, визначеного ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 законним представником якого є позивач ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна та поділ майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення в цей строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Гелла