Справа 206/6564/24
Провадження 2/206/481/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпропетровськ

в складі: головуючого судді Плінської А.В.

при секретарі Білій О.А.

розглянувши в позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дідуся ОСОБА_3 . На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що після смерті дідуся відкрилась спадщина. ЇЇ бабуся фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак мати позивачки в травні 2023 року серед речей батька випадково знайшла заповіт ОСОБА_3 , який заповів ій земельну ділянку № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Любисток» на території Самарського району м. Дніпро. Про заповіт позивачці нічого не було відомо, тому з пропуском строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено. З урахуванням тієї обставини, що причини пропуску подання заяви щодо прийняття спадщини є поважними, а тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина (а.с.15). 2 серпня 2019 року ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належну йому земельну ділянку № НОМЕР_1 , що розташована в садівничому товаристві «Любисток» на території Самарського району м. Дніпро, що підтверджується копією заповіту (а.с. 16) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 грудня 2024 року (а.с. 18).

Як слідує з копій матеріалів спадкової справи, яка заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини 26 травня 2023 року звернулась ОСОБА_1 , яка не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на відміну від ОСОБА_2 , яка вважається такою, що прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 14 червня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку у зв`язку з неприйняттям нею у невстановлений законом спосіб спадщини.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач в передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Аналогічна норма міститься в п.24постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок:

для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1ст. 1273 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту на її ім`я та заповіт було віднайдено з часом серед речей померлого, що і стало підставою для звернення до нотаріальної контори, а згодом і до суду.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як слідує з правової позиції, яка висловлена Великою палатою Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій та не мають стати причиною усунення ОСОБА_1 від права спадкування.

У ч.1 ст.5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся, але вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини через незнання про існування заповіту. Враховуючи, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого спадкодавця не порушить прав, свобод чи інтересів третіх осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 141, 264-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) додатковий строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська