Справа № 172/1663/24
Провадження № 2/191/2148/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.

за участю секретаря - Рибак М.П.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах якої діє представник Наконечна Т.М. про звільнення від сплати аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 з вимогою до ОСОБА_3 в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 18.02.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2022 року у справі №172/765/21 шлюб розірвано.

Судовим наказом від 06.09.2022 року у справі №172/562/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

На теперішній час судовий наказ перебуває на примусовому виконанні Синельниківського ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області, ВП №72087625.

Рішенням суду про розірвання шлюбу місце проживання дитини не визначалося. Сторонами також не укладався відповідний договір. Дитина певний час проживала разом з матір`ю за усною домовленістю.

13.06.2023 року позивач звільнився з військової служби на яку був призваний за мобілізацією, про що свідчить витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №164 та з 15.08.2023 року постійно проживає за кордоном в Республіці Польща.

Позивач випадково дізнався про систематичні випадки фізичного та психологічного насилля співмешканця відповідачки по відношенню до дитини. Наслідком цього стало прийняття рішення про необхідність проживання дитини в сім`ї батька з метою забезпечення безпеки, розвитку, любові.

З 07.08.2024 року дитина проживає разом з батьком в Республіці Польща, про що свідчить відмітка в паспорті дитини для виїзду за кордон.

Згідно договору оренди від 16.06.2023 року позивач винаймає трикімнатну квартиру у м. Гданську де є все необхідне для проживання та дозвілля.

Додатком №2 до договору значиться дитина ОСОБА_5 як особа, що проживатиме разом з позивачем.

Починаючи з 07.08.2024 року дитина почала проживати разом з батьком, утримання дитини здійснювалось виключено за кошти позивача, а отже обов`язок батька з утримання був реалізований напряму. Я наслідок правові підстави отримання відповідачкою аліментів припинилися.

З урахуванням наведених обставин позивач вимушений просити його звільнити від сплати аліментів з моменту початку проживання дитини з ним.

Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за судовим наказом Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2022 року у справі №172/562/22, починаючи з 07.08.2024 року.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року було постановлено відкрити провадження у справі, розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивачу судове засідання не з`явився, але до його початку представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. Відзив суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 18.02.2017 року перебували у зареєстровано шлюбі. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2022 року у справі №172/765/21 шлюб розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 виданого 03.10.2017 року Васильківським РВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії судового наказу від 06.09.2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно з послідуючою індексацією цієї суми згідно закону, починаючи з дня подання заяви 18 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії витягу із Наказу МОУ № 164 від 13.06.2023 року, командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до п.2 ч.4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року № 3597- IV звільнено з військової служби.

З копії договору оренди квартири від 16.06.2023 року з додатком № 2 від 21.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 є орендарем квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначено, що серед інших осіб, разом з ОСОБА_1 , проживає ОСОБА_5 .

07.03.2025 року з Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України була отримана відповідь, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 перетнув кордон України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -07.08.2024 року перетнув кордон України. Дата в`їзду (повернення) на територію України - відсутня.

Згідно інформаційного листаГоловного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 04.03.2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 01.01.2024 по 03.03.2025 року державний кордон України не перетинала.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем та відповідачкою є відносини, які пов`язані із звільненням від сплати аліментів позивача (сімейні правовідносини).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

При цьому, відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від сплати аліментів), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору про звільнення від сплати аліментів, дійшов наступних висновків.

При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає з матір`ю ОСОБА_3 на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає з 07.08.2024 року зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відтак, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, що склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів, які стягуються на користь відповідачки на підставі судового наказу від 06.09.2022 року виданого Васильківським районним судом Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, задовольнити у повному обсязі.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за судовим наказом Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2022 року у справі №172/562/22, починаючи з 07.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збірв розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя О. В. Форощук