УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 345/4280/23

провадження № 61-3469ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 березня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оріана» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оріана» (далі - АТ «Оріана») про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 07 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року.

Як на нововиявлену обставину посилався на те, що при ухваленні судових рішень взято за основу акт від 21 вересня 2023 року № ПЗ/ІФ 008 Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за основу. Проте, відповідно до висновків, викладених в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 300/5692/24, зазначено, що «Акт перевірки сам по собі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке тягне для позивача негативні наслідки, внаслідок чого правові наслідки можуть створювати рішення прийняті за результатами проведеної перевірки». Також в ухвалі вказано, що «Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 640/19671/18: «...акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Колегія суддів зазначає, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, тобто такий акт та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків, не породжують, не змінюють та не звужують права особи, не встановлюють для неї додаткових обов`язків та не покладають відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду»

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 12 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року, суд першої інстанції, з висновками якого апеляційний суд, правильно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, а доводи заявника фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом під час розгляду цієї справи.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 березня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оріана» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська