Справа № 357/6720/14-ц
Провадження № 6/357/41/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши заяву Державної іпотечної установи, заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у судовому рішенні,

В С Т А Н О В И В :

26.03.2025 на адресу суду надійшла заява представника Державної іпотечної установи Меркушева Олексія про заміну сторони у судовому рішенні по справі 357/6720/14.

Заява мотивована тим, що 26 березня 2015 року колегією суддів Апеляційного суду Київської області ухвалено рішення по справі № 357/6720/14 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №31-07-И/05 від 05.12.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати у сумі 2070,60 грн. Заявник вказує, що права вимоги за кредитним договором було відступлено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на користь Державної іпотечної установи на виконання умов Мирової угоди від 25.12.2015, укладеною між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рамках судової справи № 910/21864/15, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016. У заяві зазначено, що відповідно до інформації наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від 07.02.2025 року протягом ліквідації Банку, за період з 26.03.2015 по 01.05.2020 відсутня інформація про надходження коштів за кредитним договором позичальника ОСОБА_4 на виконання рішення Апеляційного суду Київської області ухвалено рішення по справі № 357/6720/14 від 26.03.2015. Станом на 11.03.2025 року боржниками ОСОБА_3 та поручителем ОСОБА_2 рішення Апеляційного суду Київської області у справі № 357/6720/14 від 26.03.2015 року в добровільному чи примусовому порядку не виконане та заборгованість Відповідачів перед Новим Кредитором складає: 463 232,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України просить заміни сторону стягувача у рішенні Апеляційного суду Київської області по справі № 357/6720/14 від 26.03.2015, розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В силу ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2014 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (т. 1, а.с. 129-133).

А 26.03.2015 рішенням Апеляційного суду Київської області, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2014 скасовано та ухвалено нове рішення яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед AT «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №31-07-И/05 від 05.12.2007 року в сумі 463232 грн. з них: сума строкової заборгованості за кредитом - 102005 грн. 66 коп., сума простроченої заборгованості за кредитом - 8 825 грн. 08 коп., сума строкової заборгованості за відсотками - 1092 грн. 70 коп., сума простроченої заборгованості за відсотками - 62841 грн. 88 коп., сума простроченої заборгованості за комісіями - 12 454 грн. 31 коп., пеня нарахована на суму простроченого тіла кредиту, відсоткам, комісії 277 812 грн. 84 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 32,4 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м. в АДРЕСА_2 , шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнуто понесені судові витрати в розмірі 2070,6 грн. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 219-223).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, відповідно до якого сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав №17/4-3 від 11.02.2015, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за кредитним договором №17/4 від 11.02.2015 (т. 2, а.с. 33-35).

Згідно пункту 1.2 Договору первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (ДІУ) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього Договору.

Згідно Додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №17/4-3 від 11.02.2015, Державна іпотечна установа набула право вимоги до боржника ОСОБА_3 за кредитним договором №31-07-И/05 від 05.12.2007, згідно Іпотечного договору №31-07-И/05-Z від 05.12.2007, поручитель - ОСОБА_2 , згідно Договору поруки № 31-07-П1/05 від 05.12.2007 (т. 2, а.с. 36-37).

За приписами ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформулювала правовий висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, у межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), суд вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 08.03.2015) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки, матеріали справи не містять копію виконавчого листа, відсутні відомості про дату його видачі, питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не порушено, доказів що таке поновлення мало місце - не надано, а судове рішення в справі набрало законної сили 26.03.2015, то можна дійти висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив у квітні 2016 р., а правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, слід зазначити, що в листопаді 2023 року заявник вже звертався до суду з аналогічними вимогами про заміну сторони в судовому рішенні та 14.12.2023 р. по справі №357/6720/14 суд відмовив в задоволенні такої заяви. Заявник не оскаржив ухвалу суду 14.12.2023р., але через 2 роки подав таку ж заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.442,260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені заяви Державної іпотечної установи, заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у судовому рішенні - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя О. Я. Ярмола