Справа № 552/8246/24
Провадження № 2/953/1156/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2025 року м. Харків
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,
учасники справи:
позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,
представники позивача Проц Андрій Володимирович, Хаєцька Олена Сергіївна,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього суму завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 57 918,11 гривень, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 гривень.
На обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив таке. 18.02.2021 в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chery jaggi», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Renault», р/н НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Московського районного суду м. Харкова відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпіла внаслідок ДТП сторона у зв?язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, і надала всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке відповідно до пп. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує шкоду, заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 56 135, 41 гривень. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 57 918, 11 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача всю завдану шкоду. Тож, представник позивача зазначає, що з урахуванням норм чинного законодавства та зазначених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 57 918,11 гривень разом із витратами по сплаті судового збору.
Аргументи учасників справи.
Відповідач відзив на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі його участі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином у встановленому законом порядку повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до статті 280 ЦПК України,суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Рух справи.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2024 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу передано для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 16 січня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року о 08 год. 18 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery jaggi», номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та вул. Бучми у м. Харкові, не надав дорогу автомобілю «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , який завершував проїзд перехрестя, та здійснив з ним зіткнення, чим порушив п. 16.5 ПДР України. Внаслідок зіткнення були завдані матеріальні збитки.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення, а постанова судді Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 щодо ОСОБА_1 без змін.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Renault», р/н НОМЕР_2 .
Відповідно до заяви від 17.03.2021 ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ та просив відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 18.02.2021 в м. Харкові на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та вул. Бучми за участю транспортного засобу «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Chery jaggi», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. Належне відшкодування ОСОБА_2 просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 .
Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало шкоду власнику транспортного засобу «Renault», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка внаслідок ДТП була заподіяна власником транспортного засобу «Chery jaggi», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказане підтверджується довідкою №1 від 05.05.2023 Моторного (транспортного) страхового бюро України про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3/8317 від 08.05.2023 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, платіжною інструкцією № 922026 від 10.05.2023.
Відповідно до платіжної інструкції № 1029300 від 14 квітня 2021 року, платіжної інструкції № 922026 від 10 травня 2023 року загальний розмір витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 57 918,11 гривень.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулювалися Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.
Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Одним із завдань МТСБУ зокрема є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"-"д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому відшкодування за заподіяну йому шкоду відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) перейшло право вимоги до відповідача, суд висновує про те, що позовна вимога Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 суми завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 57 918,11 гривень є обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами, не спростована відповідачем, у зв?язку з чим підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат
Відповідно до платіжної інструкції №985673 від 30 жовтня 2024 року позивачем під час пред`явлення позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 3028 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд висновує про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд
Задовільнити повністю позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 57 918 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 11 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Бобко