ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 370/457/20

провадження № 61-9628св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області, правонаступником якої є Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 , яка подана її представником - адвокатом Ганенком Романом Андрійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г. І., та касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Пащенком Петром Миколайовичем, на рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року у складі судді Мазка Н. Б. та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, правонаступником якої є Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення, державних актів про право власності на земельні ділянки та скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 04 квітня 2003 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської областіприйнято розпорядження № 83, яким затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право приватної власності на землю членами Селянського (фермерського) господарства «Озерне» (далі - СФГ «Озерне») у розмірі середньої земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області та передано у приватну власність членам фермерського господарства згідно з додатком. На виконання зазначеного розпорядження громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були видані державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 № 005020 від 09 квітня 2003 року ( ОСОБА_12 ) на земельну ділянку загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0171; серії Р2 № 005019 від 09 квітня 2003 року ( ОСОБА_10 ) на земельну ділянку загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0172; серії Р2 № 005018 від 09 квітня 2003 року ( ОСОБА_11 ) на земельну ділянку загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0173.

У 2010 році вказані земельні ділянки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за договорами купівлі-продажу відчужили на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , на підставі яких до державних актів приватним нотаріусом було внесено запис про перехід права власності на земельні ділянки, а відповідні зміни Управлінням Держкомзему у Макарівському районі Київської області зареєстровані в Поземельній книзі.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі № 2а-1070/10/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року, позов Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області до Макарівська районна державна адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про скасування розпорядження задоволено; скасовано розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 04 квітня 2003 року № 83 про надання у приватну власність земельних ділянок членам СФГ «Озерне». Висновки суду обґрунтовані тим, що Макарівська районна державна адміністрація Київської області не мала права розпоряджатися спірними земельними ділянками, оскільки вони знаходилися у межах населеного пункту - села Березівка Київської області.

Зазначене судове рішення було підставою для ухвалення інших судових рішень у цивільних справах, а саме: рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2011 року (справа № 2-795/10), яким позов Колонщинської сільської ради Київської області до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про визнання недійсними державних актів на прав власності на земельні ділянки та припинення права власності задоволено частково; рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-670/11, яким задоволено частково позов Колонщинської сільської ради Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, державних актів на право приватної власності на спірні земельні ділянки та їх витребування із чужого володіння; визнано спірні договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , а також між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , недійсними, спірні земельні ділянки повернуто у власність територіальної громади села Березівка Колоншинської сільської ради Макарівського району Київської області.

У подальшому постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № 2а-1070/10/1070, заяву ОСОБА_14 про перегляд постанови Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року за нововиявленими обставинами задоволено; скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову Колонщинської сільської ради Київської області відмовлено.

Відповідно, судові рішення у цивільних справах, які обґрунтовувались скасованим судовим рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі: рішення апеляційного суду Київської області від 27 січня 2011 року у справі № 2-795/10, рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-670/11, за результатом розгляду заяв ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаних судових рішень були скасовані та у задоволенні позовів Колонщинської сільської ради Київської області відмовлено.

Оскільки розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 04 квітня 2003 року № 83 є чинним, то відпали підстави для висновків про наявність правових та фактичних підстав для визнання недійсними державних актів, які були видані первісним власникам ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , відтак поновлена чинність договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених 16 квітня 2010 року між ОСОБА_9 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), відповідно до пункту 1.1. якого продавець продав, а покупець ОСОБА_1 придбала земельну ділянку загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0171; 16 квітня 2010 року між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), відповідно до пункту 1.1. якого продавець продав, а покупець ОСОБА_1 придбала земельну ділянку загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0172, з поновленням права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_1 .

Разом з тим, після відновлення права власності ОСОБА_1 на зазначені земельні ділянки з`ясовано, що інформація про них виключена з Державного земельного кадастру, фактично її земельні ділянки після незаконного їх вилучення на користь Колонщинської сільської ради Київської області були використані для створення інших земельних ділянок та їх передачі іншим фізичним особам у володіння.

Вказувала, що у 2016 році вона звернулася до суду з позовом про витребування на свою користь із чужого незаконного володіння від Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0171 та земельної ділянки загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0172, за рахунок яких було сформовано інші земельні ділянки (справа № 370/1094/16-ц). У цій справі проведено судову земельно-технічну експертизу, висновки якої підтвердили, зокрема, накладання на земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:005:0171 та кадастровий номер :02:005:0172, земельних ділянок кадастрові номери :02:005:0291 ( ОСОБА_17 ), :02:005:0292 ( ОСОБА_18 ), :02:005:0293 ( ОСОБА_19 ), :02:005:0294 ( ОСОБА_20 ). Існує ще одна земельна ділянка, що накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0171. Кадастровий номер цієї ділянки - :02:005:0310, яка належить ОСОБА_21 , що підтверджується додатком № 1 до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 24 травня 2018 року № 23176/17-41/10270-10277/18-41, який було складено у межах розгляду цивільної справи № 370/1096/16-ц за позовом ОСОБА_13 .

Зазначала, що у травні 2018 року вона звернулася до Макарівського районного суду Київською області із заявою у справі № 370/1094/16-ц, в якій просила позов в частині позовних вимог до Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння залишити без розгляду, а в частині вимог до відповідача ОСОБА_22 затвердити мирову угоду.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24 травня 2018 року у справі № 370/1094/16-ц залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24 травня 2018 року у справі № 370/1094/16-ц затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язалася не оспорювати, у тому числі, в судовому порядку, права ОСОБА_16 на його земельні ділянки. ОСОБА_16 погодився виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за домовленістю сторін.

При цьому вона не відмовлялася від своїх прав на частини земельних ділянок із кадастровим номером :02:005:0171 та кадастровим номером :02:005:0172, на які накладаються земельні ділянки відповідачів та має право на виділ з земельних ділянок :02:005:0171 та :02:005:0172 тих частин, які не охоплюються мировою угодою у справі № 370/1094/16, та права на які порушуються наразі відповідачами.

За даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно нею було з`ясовано, що ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_7 спірну земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0001 на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2020 року. ОСОБА_5 відчужила на користь ОСОБА_7 спірну земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0292 на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 2020 року. ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_8 спірну земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0291 на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2020 року.

Ураховуючи наведене, збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати недійсним рішення Колонщинської сільської ради № 83 від 29 вересня 2011 року в частині надання у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0288, загальною площею 0,25 га, :02:005:0289, загальною площею 0,175 га, :02:005:0290, загальною площею 0,175 га, з яких у подальшому була утворена шляхом об`єднання земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0310 та у подальшому шляхом виділу утворена земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0369; кадастровим номером :02:005:0291, загальною площею 0,1501 га; кадастровим номером :02:005:0292, загальною площею 0,1601 га; кадастровим номером :02:005:0293, загальною площею 0,17 га; кадастровим номером :02:005:0294, загальною площею 0,17 га, які розташовані у селі Березівка Макарівського району Київської області;

- визнати недійними державні акти про право власності на земельні ділянки щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0288, загальною площею 0,25 га; земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0289, загальною площею 0,175 га; земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0290, загальною площею 0,175 га; серії ЯМ № 119599 від 11 жовтня 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0291, загальною площею 0,1501 га; серії ЯМ № 119607 від 11 жовтня 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0292, загальною площею 0,1601 га; серії ЯМ № 119606 від 11 жовтня 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0293, загальною площею 0,17 га; серії ЯМ № 119600 від 11 жовтня 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0294, загальною площею 0,17 га; серії ЯМ № 075826 від 09 листопада 2011 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0310, загальною площею 0,6 га;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 33570600 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,5 га (кадастровий номер :02:005:0369), що розташована у селі Березівка Макарівського району Київської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 36337320 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку загальною площею 0,17 га (кадастровий номер :02:005:0001), що розташована у селі Березівка Макарівського району Київської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 37329422 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку загальною площею 0,1601 га (кадастровий номер :02:005:0292), що розташована у селі Березівка Макарівського району Київської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 38292712 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на земельну ділянку загальною площею 0,15 га (кадастровий номер :02:005:0291), що розташована у селі Березівка Макарівського району Київської області.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної інстанцій та касаційної інстанцій

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав щодо володіння та користування належними їй земельними ділянками через існування накладення із земельними ділянками відповідачів.

Районний суд критично оцінив висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 03 жовтня 2017 року № 11695/17-41, оскільки вказана експертиза була проведена до моменту затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , площа земельних ділянок позивачки на момент проведення експертизи не відповідала площі земельних ділянок, які належать їй на момент звернення до суду з позовом. Також суд відхилив висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 24 травня 2018 року № 23176/17-41/10270-10277/18-41, оскільки вказана експертиза була проведена у межах розгляду справи, де позивачка взагалі не була стороною. За результатами вказаної експертизи було встановлено факт накладення земельних ділянок третіх осіб на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_13 .

Суд першої інстанції зазначив, що позивачкою не надано доказів того, що після затвердження мирової угоди у справі № 370/1094/16-ц вона зверталася до органів державної влади про внесення відомостей про зміну площі її земельних ділянок до Державного земельного кадастру та що у внесенні вказаних відомостей їй було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вимога позивачки про визнання недійсним рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 29 вересня 2011 року № 83 є неефективним способом захисту її прав, оскільки рішення органу державної влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване, і незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, суд має самостійно надати правову оцінку рішенню органу державної влади та викласти її у мотивувальній частині судового рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скасування записів про державну реєстрацію права приватної власності спірні на земельні ділянки є неефективним способом захисту, оскільки якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Визнання недійсним державних актів про право власності на спірні земельній ділянки також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та її витребування із чужого володіння.

При цьому апеляційний суд послався на релевантну практику Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (касаційне провадження № 61-611св23).

Верховний Суд вважав, що апеляційний суд не врахував, що при частковому накладенні земельних ділянок власник такої ділянки може, зокрема, оспорювати відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Тож у цьому випадку вимога про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним. Отже, суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав обрання позивачкою неналежного способу захисту своїх прав, не переглянувши рішення районного суду першої інстанції по суті позовних вимог.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Колонщинської сільської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 83 в частині надання у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0288, загальною площею 0,25 га, :02:005:0289, загальною площею 0,175 га, :02:005:0290, загальною площею 0,175 га, з яких утворена шляхом об`єднання земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0310 та шляхом виділу утворена земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0369; кадастровий номер :02:005:0291, загальною площею 0,1501 га; кадастровий номер :02:005:0292, загальною площею 0,1601 га; кадастровий номер :02:005:0293, загальною площею 0,17 га; кадастровий номер :02:005:0294, загальною площею 0,17 га.

Визнано недійними державні акти серії ЯМ № 119598 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0288, загальною площею 0,25 га; серії ЯМ № 119634 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0289, загальною площею 0,175 га; серії ЯМ № 119635 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0290, загальною площею 0,175 га; серії ЯМ №119599 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0291, загальною площею 0,1501 га; серії ЯМ №119607 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0292, загальною площею 0,1601 га; серії ЯМ №119606 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0293, загальною площею 0,17 га; серії ЯМ №119600 від 11 жовтня 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0294, загальною площею 0,17 га; серії ЯМ №075826 від 09 листопада 2011 року про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0310, загальною площею 0,6 га.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не надав оцінки висновку експерта від 15 травня 2022 року № 28671/21-41, складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, яким встановлено факт накладення (перетинання) меж земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0291, :02:005:0292, :02:005:0293, :02:005:0294, :02:005:0288, :02:005:0289, :02:005:0290, :02:005:0310, :02:005:0369 на належні позивачці земельні ділянки із кадастровими номерами :02:005:0171 площею 0,0550 га та :02:005:0172 площею 0,0951 га.

Суд апеляційної інстанції урахував, що за наслідками перегляду судових рішень у справах № 2-795/10 та № 2-670/11 судами встановлено правомірність набуття ОСОБА_1 у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0171, площею 0,0550 га та :02:005:0172, площею 0,0951 га, тому відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Отже, у період набуття відповідачами права власності на спірні земельні ділянки, ОСОБА_1 без достатньої правової підстави була позбавлена права власності, що порушує справедливий баланс інтересів сторін.

Установивши, що оскаржуваним рішенням Колонщинської сільської радиКиївської області від 29 вересня 2011 року № 83 порушено права та інтереси ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що підлягають визнанню недійсними видані на його підставі державні акти про право власності на спірні земельні ділянки.

При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за відповідачами, оскільки це не є необхідним для відновлення її порушеного права.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - адвокат Ганенко Р. А., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання недійсним рішення Колонщинської сільської ради від 29 вересня 2011 року № 83 про надання у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0292, :02:005:0293; визнання недійсним державних актів про право власності на земельні ділянки від 11 жовтня 2011 року серії ЯМ № 119606, серії ЯМ № 119607, видані на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Пащенко П. М., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Надходження касаційних скаргдо суду касаційної інстанції

У липні 2024 року касаційна скарга ОСОБА_7 , подана її представником - адвокатом Ганенком Р. А., на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У липні 2024 року касаційна скарга ОСОБА_2 , подана її представником - адвокатом Пащенком П. М., на рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2024 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення; відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_7 , подана її представником - адвокатом Ганенком Р. А., на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2024 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення; відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подана її представником - адвокатом Пащенком П. М., на рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу.

У липні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2025 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_7 , подана її представником - адвокатом Ганенком Р. А., мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального права щодо застосування строку позовної давності, на чому представник відповідачів ОСОБА_7 ,ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неодноразово наголошував під час розгляду справи районним судом.

Посилається на те, що ОСОБА_1 ще у 2016 році стало відомо про прийняття оскаржуваного рішення Колонщинської сільської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 83 та про факти відведення ряду спірних земельних ділянок, після чого вона звернулася до суду з позовом до Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння (справа № 370/1094/16). При цьому залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 у справі № 370/1094/16 не є поважною причиною для поновлення строку позовної давності.

Вважає, що факт відчуження ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_7 земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0001 на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2020 року та ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0292 на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 2020 року не впливає на перебіг позовної давності.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення представник ОСОБА_7 - адвокат Ганенко Р. А. вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17 та постановах Верховного Суду від 07 вересня 2021 року у справі № 906/730/18, від 19 вересня 2023 року у справі № 910/256/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Пащенком П. М., мотивована тим, що позивачем було обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки до спірних правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення статті 388 ЦК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень представник ОСОБА_2 - адвокат Пащенко П. М. вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційні скарги

У серпні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційні скарги, в якому вказує, що їхні доводи є безпідставними та не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції, тому просить залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 04 квітня 2003 року № 83 «Про надання у приватну власність земельних ділянок членам Селянського (фермерського) господарства «Озерне» в розмірі середньої земельної частки (паю) в межах Колонщинської сільської ради», затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право приватної власності на землю членам СФГ «Озерне» та доручено районному відділу земельних ресурсів видати державні акти на право приватної власності на землю. Додатком до розпорядження від 04 квітня 2003 року № 83 затверджено список членів СФГ «Озерне», яким передаються земельні ділянки у приватну власність та їх розмір, а саме: ОСОБА_10 у розмірі 2,529 га, ОСОБА_9 - 2,529 га, ОСОБА_11 - 2,529 га. (том 1, а. с. 20).

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_9 отримав державний акт серії Р2 № 005020 від 09 квітня 2003 року, ОСОБА_10 - державний акт серії Р2 № 005019 від 09 квітня 2003 року на право приватної власності за кожним на земельну ділянку площею 2,529 га, що розташовані на території Колонщинської сільської ради села Березівка, цільове призначення - для ведення фермерського господарства (том 1, а. с. 21-22).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 квітня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбаль Н. О. за реєстровим № 634, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_9 земельну ділянку площею 2,529 га, що розташована у Київській області, Макарівському районі, Колонщинській сільській раді, село Березівка, кадастровий номер :02:005:0171 (том 1, а. с. 23-24).

На підставі вказаного договору до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 005020 від 09 квітня 2003 року приватним нотаріусом був внесений запис про перехід права власності на земельну ділянку та 12 травня 2010 року Управлінням Держкомзему у Макарівському районі Київської області були зареєстровані відповідні зміни в Поземельній книзі.

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16 квітня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбаль Н. О. за реєстровим № 637, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_10 земельну ділянку площею 2,529 га, що розташована у Київській області, Макарівському районі, Колонщинській сільській раді, село Березівка, кадастровий номер :02:005:0172 (том 1, а. с. 25-26).

На підставі вказаного договору до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 005019 від 09 квітня 2003 року приватним нотаріусом був внесений запис про перехід права власності на земельну ділянку та 12 травня 2010 року Управлінням Держкомзему у Макарівському районі Київської області були зареєстровані відповідні зміни в Поземельній книзі.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі № 2а-1070/10/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року, адміністративний позов Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області до Макарівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про скасування розпорядження задоволено.

Скасовано розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 04 квітня 2003 року № 83 про надання у приватну власність земельних ділянок членам СФГ «Озерне».

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2011 року у справі № 2-795/10 позов Колонщинської сільської ради Київської області до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та припинення права власності задоволено частково.

Визнано недійсними державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 005018, виданий 09 квітня 2003 року на ім`я ОСОБА_11 , державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 005020, виданий 09 квітня 2003 року на ім`я ОСОБА_14 , державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 005019, виданий 09 квітня 2003 року на ім`я ОСОБА_10 .

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-670/11 позов Колонщинської сільської ради Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, державних актів на право приватної власності на спірні земельні ділянки та їх витребування із чужого володіння задоволено частково.

Визнано договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , а також між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , недійсними, спірні земельні ділянки повернуто у власність територіальної громади села Березівка Колоншинської сільської ради Макарівського району Київської області.

Після повернення у власність територіальної громади села Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області спірних земельних ділянок рішенням VІІІ сесії Колонщинської сільської ради VІ скликання від 29 вересня 2011 року № 83-08-06 «Про затвердження проекту землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок» затверджено проєкт землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів Колоншинської сільської ради Макарівського району Київської області громадянам згідно додатку. Вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки згідно з додатком. Відповідно до переліку, що є додатком до рішення Колонщинської сільської ради Київської області від 29 вересня 2011 року передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки, зокрема, ОСОБА_23 у розмірі 0,1750 га, ОСОБА_24 - 0,1750 га, ОСОБА_25 - 0,2500 га, ОСОБА_6 - 0,1700 га, ОСОБА_4 - 0,1700 га, ОСОБА_5 - 0,1601 га, ОСОБА_3 - 0,1500 га.

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 отримали державні акти:

ОСОБА_23 отримав державний акт серії ЯМ № 119635 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1750 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0290, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 189);

ОСОБА_24 отримала державний акт серії ЯМ № 119634 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1750 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0289, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 195);

ОСОБА_25 отримав державний акт серії ЯМ № 119598 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0288, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 190);

ОСОБА_3 отримав державний акт серії ЯМ № 119599 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0291, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 188);

ОСОБА_4 отримав державний акт серії ЯМ № 119608 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1700 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0293, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 192);

ОСОБА_5 отримала державний акт серії ЯМ № 119607 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1601 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0292, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 191);

ОСОБА_6 отримала державний акт серії ЯМ № 119600 від 11 жовтня 2011 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,1700 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0294, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (том 1, а. с. 193);

На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 13 жовтня 2011 року ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , кожний окремо, відчужили ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 0,1750 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0290; площею 0,1750 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0289; площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0288, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 24 жовтня 2011 року проведено об'єднання земельних ділянок із кадастровими номерами:02:005:0290, :02:005:0289, :02:005:0288 в одну земельну ділянкуіз кадастровим номером:02:005:0310, з видачею державного актасерії ЯМ № 075826 від 09 листопада 2011 року на право власності наземельну ділянку, площею 0,6000 га, що знаходиться заадресою: АДРЕСА_1 .

Після зміни цільового призначення земельної ділянки :02:005:0310 на підставі рішення Колоншинської сільської ради Київської області від 22 травня 2012 року № 156-14-06 ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯМ № 584034 від 22 червня 2012 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,6000 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 23 серпня 2019 року проведено поділ земельної ділянки площею 0,6000 га, кадастровий номер :02:005:0310, у зв`язку із цим здійснено реєстраційні дії із внесенням запису 03 жовтня 2019 року про право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :02:005:0369.

На підставі заяви власника земельної ділянки площею 0,1700 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0293 - ОСОБА_4 про державну реєстрацію земельної ділянки від 06 квітня 2020 року та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зазначеній земельній ділянці присвоєно новий кадастровий номер :02:005:0001.

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2020 року відчужив земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0001 ОСОБА_7 , із внесенням запису до Державного реєстру від 24 квітня 2020 року про право власності на земельну ділянку площею 0,17 га за ОСОБА_7

ОСОБА_5 - власник земельної ділянки площею 0,1601 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0292 на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 2020 року відчужила вказану земельну ділянку ОСОБА_7 , із внесенням запису до Державного реєстру від 15 липня 2020 року про право власності на земельну ділянку площею 0,1601 га за ОСОБА_7 .

Власник земельної ділянки площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0291 - ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2020 року відчужив земельну ділянку ОСОБА_8 , із внесенням запису до державного реєстру від 22 вересня 2020 року про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га за ОСОБА_8 .

Відповідно до державного акта серії ЯМ № 119600 від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1700 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0294, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру на підставі рішення Колонщинської сільської ради від 29 вересня 2011 року громадянам також відводились земельні ділянки кадастрові номери: :02:005:0298, :02:005:0299, :02:005:0300, :02:005:0301, :02:005:0302, :02:005:0303, :02:005:0304, :02:005:0305, :02:005:0308. При об`єднанні земельних ділянок із кадастровими номерами: :02:005:0301, :02:005:0302, :02:005:0303, :02:005:0304, :02:005:0305, :02:005:0306, :02:005:0308, :02:005:0219, що належать на праві власності ОСОБА_16 , утворилася земельна ділянка із кадастровим номером :02:005:0311, загальною площею 2,1564 га.

09 квітня 2013 року за ОСОБА_16 зареєстровано право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:005:0314, :02:005:0315.

27 жовтня 2011 року ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі № 2а-1070/10/1070.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року, заяву ОСОБА_14 про перегляд постанови Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі № 2а-1070/10/1070 за нововиявленими обставинами задоволено.

Скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Колоншинської сільської ради Київської області про скасування розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 04 квітня 2003 року № 83 «Про надання у приватну власність земельних ділянок членам Селянського (фермерського) господарства «Озерне» в розмірі середньої земельної частки (паю) в межах Колонщинської сільської ради» відмовлено.

Судові рішення у цивільних справах, які обґрунтовувалися скасованим судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2010 року у справі № 2а-1070/10/1070, а саме: рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2011 року (справа № 2-795/10), рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-670/11, також були предметом перегляду у зв`язку із нововиявленими обставинами за заявами ОСОБА_9 .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2015 року у справі № 2-795/10 скасовано у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2011 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову Колонщинської сільської ради Київської області до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , треті особи: Управління Держкомзем у Макарівському районі Київської області, Макарівська районна державна адміністрація, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки відмовлено.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області скасовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 лютого 2011 року у справі № 2-670/11 та ухвалено рішення від 11 грудня 2015 року про залишення позову Колонщинської сільської ради Київської області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, державних актів на право приватної власності на спірні земельні ділянки та їх витребування із чужого володіння без задоволення.

У 2016 році ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом про витребування на свою користь із чужого незаконного володіння від Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0171, та земельної ділянки загальною площею 2,529 га, кадастровий номер :02:005:0172, за рахунок яких було сформовано земельні ділянки: кадастровий номер :02:005:0291 площею 0,1501 га; кадастровий номер :02:005:0292 площею 0,1601 га; кадастровий номер :02:005:0293 площею 0,17 га; кадастровий номер :02:005:0294 площею 0,17 га; кадастровий номер :02:005:0300 площею 1 га; кадастровий номер :02:005:0314 площею 1 га; кадастровий номер :02:005:0315 площею 0,83455 га; кадастровий номер :02:005:0308 площею 0,2497 га; кадастровий номер :02:005:0311 площею 2,1564 га; кадастровий номер :02:005:0305 площею 0,2252 га; кадастровий номер :02:005:0304 площею 0,25 га; кадастровий номер :02:005:0301 площею 0,25 га; кадастровий номер :02:005:0302 площею 0,2501 га; кадастровий номер :02:005:0303 площею 0,25 га, місце розташування яких: Київська область, Макарівський район, село Березівка (справа № 370/1094/16-ц).

Відповідно до проведеної у справі № 370/1094/16-ц судової земельно-технічної експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок від 03 жовтня 2017 року № 11695/17-41, яким встановлено, що загальна площа земельних ділянок, що належать відповідачам у справі, а саме: :02:005:0291, площею 0,15006 га, :02:005:0292, площею 0,16005 га, :02:005:0293, площею 0,17002 га, :02:005:0294, площею 0,17001 га :02:005:0300, площею 1 га, :02:005:0311, площею 2,1564 га, :02:005:0315, площею 0,83455 га, :02:005:0314, площею 1 га становить 3,6411 га. Загальна площа земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0171, площею 2,529 га та :02:005:0172, площею 2,529 га, що належать на праві власності ОСОБА_1 , становить 5,0580 га. Площі земельних ділянок 3,6411 га та 5,0580 га не є ідентичними. Встановлені площі накладення земельних ділянок відповідачів із кадастровими номерами :02:005:0291, :02:005:0292, :02:005:0293, :02:005:0294, :02:005:0300, :02:005:0311, :02:005:0315, :02:005:0314 на земельні ділянки ОСОБА_26 із кадастровими номерами :02:005:0171 та :02:005:0172 загальними площами накладання 2,1025 га та 2,3098 га відповідно (том 1, а. с. 52-72).

Ухвалою Макарівського районного суду Київською області від 24 травня 2018 року у справі № 370/1094/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог до Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння залишено без розгляду (том 1, а. с. 135).

Ухвалою Макарівського районного суду Київською області від 24 травня 2018 року у справі № 370/1094/16-ц у частині вимог до ОСОБА_16 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , згідно з умовами якої ОСОБА_1 визнала права ОСОБА_16 на земельні ділянки: :02:005:0300, загальною площею 1 га; :02:005:0314, загальною площею 1 га; :02:005:0315 загальною площею 0,83455 га; :02:005:0308, загальною площею 0,2497 га; :02:005:0311, загальною площею 2,1564 га; :02:005:0305, загальною площею 0,2252 га; :02:005:0304, загальною площею 0,25 га; :02:005:0301, загальною площею 0,25 га; :02:005:0302, загальною площею 0,2501 га; :02:005:0303, загальною площею 0,25 га, а також земельні ділянки, які були утворені внаслідок об`єднання будь-яких зазначених ділянок між собою або з іншими земельними ділянками, у зв`язку із чим зобов`язувалася не оспорювати, у тому числі, в судовому порядку, вказані права ОСОБА_16 та відмовляється від будь-яких майнових претензій до ОСОБА_16 з приводу таких земельних ділянок або земельних ділянок, які знаходяться в їх межах чи накладаються одна на одну. У зв`язку із укладенням цієї мирової угоди ОСОБА_16 погоджується виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за домовленістю сторін. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_16 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння закрито, скасовані заходи забезпечення позову (том 1, а. с. 133-134).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (том 3, а. с. 80-84).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 15 травня 2022 року № 28671/21-41, виготовленого Київським науково-дослідним інститутои судових експертиз Міністерства юстиції України, на поставлені судом питання чи накладаються земельні ділянки: кадастровий номер :02:005:0291, загальною площею 0,1501 га; кадастровий номер :02:005:0292, загальною площею 0,1601 га; кадастровий номер :02:005:0293, який змінено на :02:005:0001, загальною площею 0,17 га; кадастровий номер :02:005:0294, загальною площею 0,17 га; кадастровий номер :02:005:0288, загальною площею 0.25 га; кадастровий номер :02:005:0289, загальною площею 0,175 га; кадастровий номер :02:005:0290, загальною площею 0,175 га; кадастровий номер :02:005:0310, загальною площею 0,6 га; кадастровий номер :02:005:0369, загальною площею 0,5 га, місце розташування яких: Київська область, Макарівський район, село Березівка, на земельні ділянки кадастровий номер :02:005:0171, загальною площею 2, 529 га та кадастровий номер :02:005:0172, загальною площею 2, 529 га, що належать на праві власності ОСОБА_1 , надано наступний висновок:

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0291 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,0550 га та з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0172, площею 0,0951 га;

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0292 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,1105 га та з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0172, площею 0,0494 га;

межі земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0293 :02:005:0001) частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,1048 га та з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0172, площею 0,0652 га;

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0294 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,0946 га та з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0172, площею 0,0754 га;

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0288 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171 площею 0,0022 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0369 площею 0,1500 га, з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0310, площею 0,2500 га;

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0289 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,1717 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0310, площею 0,1750 га, з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0369 площею 0,1750 га;

межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0290 одночасно накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0171 площею 0,1750 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0310, площею 0,1750 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0369 площею 0,1750 га;

межі земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0310 частково накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,3490 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0288 площею 0,2500 га, з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0369 площею 0,5000 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0289 площею 0,1750 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0290 площею 0,1750 га;

межі земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0369 одночасно накладаються (перетинаються) з межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0171, площею 0,3489 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0288 площею 0,1500 га, з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0289, площею 0,1750 га та з межами земельної ділянки із кадастровим номером :02:005:0290, площею 0,1750 га (том 3, а. с. 192-207).

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_4 - адвокат Ганенко Р. А. просив суд застосувати строк позовної давності у справі та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (том 1, а. с. 123-128).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Касаційна скарга ОСОБА_7 , подана її представником - адвокатом Ганенком Р. А., задоволенню не підлягає.

Касаційна скарга ОСОБА_2 , подана її представником - адвокатом Пащенком П. М., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частинами першою, четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (частини перша, друга статті 78 ЗК України).

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України.

Згідно з вимогами статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Нормами частини першої статті 81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої, другої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

У статті 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Згідно з правилами частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини п`ятої статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Апеляційний суд, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, надавши оцінку доводам сторін, дослідивши та оцінивши всі докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, урахувавши висновок судової земельно-технічної експертизи від 15 травня 2022 року № 28671/21-41, яким встановлено факт накладення (перетинання) меж земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0291, :02:005:0292, :02:005:0293, :02:005:0294, :02:005:0288, :02:005:0289, :02:005:0290, :02:005:0310, :02:005:0369 на належні позивачці земельні ділянки із кадастровими номерами :02:005:0171, площею 0,0550 га та :02:005:0172, площею 0,0951 га, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції урахував, що за наслідками перегляду судових рішень у справах № 2-795/10 та № 2-670/11 судами встановлено правомірність набуття ОСОБА_1 у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :02:005:0171, площею 0,0550 га та :02:005:0172, площею 0,0951 га, тому відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Отже, у період набуття відповідачами права власності на спірні земельні ділянки, ОСОБА_1 без достатньої правової підстави була позбавлена права власності, що порушує справедливий баланс інтересів сторін.

Установивши, що оскаржуваним рішенням Колонщинської сільської радиКиївської області від 29 вересня 2011 року № 83 порушено права та інтереси ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов правильного висновку, що підлягають визнанню недійсними видані на його підставі державні акти про право власності на спірні земельні ділянки.

При цьому апеляційний суд урахував висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2023 рокущодо обрання позивачкою належного способу захисту своїх прав. Зазначене для суду є обов`язковим при повторному розгляді відповідно до частини п`ятої статті 411 ЦПК України.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

При цьому колегія суддів ураховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23), проте зазначає, що у цій справі, з урахуванням конкретних обставин справ, висновків Верховного Суду при попередньому скасуванні судового рішення, обраний спосіб судового захисту є належним і ефективним та відновить порушене право позивачки.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Пащенком П. М., щодо обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав. Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень касаційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_7 , поданої її представником - адвокатом Ганенком Р. А., про незастосування позовної давності, необхідно зазначити таке.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У частині першій статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється.

Законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність (частина друга статті 268 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Такі правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц (провадження № 14-306цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс19).

Для цілей застосування цих приписів поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі його учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України), тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (пункт 33.2)). З огляду на це у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один із них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 139), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66)). Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою саме до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого виснувати про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73)).

ОСОБА_7 було залучено до участі у справі як співвідповідача ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року.

У справі, що переглядається судом касаційної інстанції, ОСОБА_7 не заявила про застосування позовної давності до заявлених до неї позивачем вимог, а тому суди попередніх інстанцій не мали підстав для застосування позовної давності у спірних правовідносинах у частині вимог до неї.

Посилання ОСОБА_7 на те, що апеляційний суд не застосував позовну давність за заявою ОСОБА_4 , поданою його представником, суд відхиляє оскільки ОСОБА_7 і ОСОБА_4 є самостійними учасниками спору та ОСОБА_7 не була залучена як процесуальний правонаступник останнього.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, які регулюють позовну давність, не знайшли своє підтвердження.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, оскільки апеляційним судом належно досліджено всі зібрані у справі докази та надано їм правильну правову оцінку, отже, спір вирішено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційних скарг висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом цієї справи в суді касаційної інстанції, покладаються на заявників.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 , яка подана її представником - адвокатом Ганенком Романом Андрійовичем, залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Пащенком Петром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді:І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець