Справа №638/2553/22
Провадження № 2/638/661/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участі секретаря судового засідання Пухно М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року клопотання відповідачів про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції задоволено.

Витребувано у Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» докази, а саме:

- докази (документи), які підтверджують надання зазначених у заяві позивача робіт (надання послуг) у визначеному обсязі;

- документи, які свідчать про обсяг отриманої відповідачем теплової енергії та постачання гарячої води;

- документи, які підтверджують, що відповідачі являються споживачами послуг ХТМ;

- акти виконаних робіт з постачання послуг;

- договір на постачання відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання;

- документи, на підставі яких був відкритий особовий рахунок;

- ліцензія КП «Харківські теплові мережі» на право надання послуг у період, зазначений у позовній заяві;

- статут КП «Харківські теплові мережі» у період, зазначений у позовній заяві;

- докази наявності у позивача згоди відповідача на збирання, зберігання, обробку та використання конфіденційної інформації про відповідача та його родину.

Роз`яснено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Копія вищевказаної ухвали доставлена позивача у електронний кабінет 17.12.2024.

У судове засідання позивач не з`явився, у матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вирішуючи питання про застосування до позивача заходу процесуального примусу, суд виходить до наступних висновків.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Права та обов`язки представника учасників справи визначені ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Цивільне процесуальне законодавство України містить невичерпний перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 гривні.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року клопотання відповідачів про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції, задоволено.

Матеріали справі містять відомості, що позивач отримав копію ухвали, але станом на 01.04.2025 ухвала не виконана, відомостей про неможливість надати докази, наведені в ухвалі, позивачем не надано суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги не виконання позивачем вимог ст. 93 ЦПК України, суд вважає за необхідне застосувати до позивача захід процесуального примусу у виді штрафу 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн 40 коп.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст. ст. 43, 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд, -

постановив:

Застосувати до позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заходи процесуального примусу у виді штрафу у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» штраф в дохід держави в особі Державної судової адміністрації у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн 40 коп.

Роз`яснити що грошове стягнення - штраф (як засіб процесуального примусу), має бути сплачено на рахунок за реквізитами:

«Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення штрафу).»

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України (ч.2 ст.144 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://dg.hr.court.gov.ua.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра