Справа № 161/6346/24
Провадження № 2-др/161/32/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.
за участю секретаря Мельник А.В.
розглянувши в приміщенні суду заяви представника позивача - адвоката Лялюги Л.В., та відповідачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Луцької міської ради, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинська Ніна Іванівна, про визнання угод фіктивними, -
01.04.2024 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Ходачинська Н.І., про визнання угод фіктивними.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2025 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

26.03.2025 відповідачка ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення. Просила стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн., напідтвердження яких надала договір про надання правничої допомоги від 25.04.2024 та акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 25.03.2025. Такі витрати складаються з сум: ознайомлення зі справою та судовою практикою, усне консультування протягом усього процесу - 5 000 грн., складання відзиву на позовну заяву - 5 000 грн., участь у судових засіданнях 20.05.2024, 09.10.2024, 11.11.2024, 18.02.2025, 18.03.2025, 25.03.2025 (з розрахунку 5 000 грн. за 1 засідання) - 30 000 грн.

28.03.2025 представник позивача, адвокат Лялюга Л.В., подала заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу. В текст позовної заяви включена заява про покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Щодо витрат відповідачки на професійну правничу допомогу

В частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Суд наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, суд вважає, що справедливо буде відшкодувати відповідачці за рахунок позивача 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу

Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу слід покласти на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 270, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Луцької міської ради, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинська Ніна Іванівна, про визнання угод фіктивними - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Виконавчий комітет Луцької міської ради; місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19; код в .

Третя особа: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Ходачинська Ніна Іванівна; місцезнаходження: м. Луцьк, вул. С. Бандери, 17.

Дата складення повного додаткового рішення суду - 04.04.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін