Справа № 585/801/25
Номер провадження 2-з/585/8/25
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_3 і просить вжити заходи забезпечення позову:встановити заборону відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо легкового автомобілю марки OPEL ASTRA, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; накласти арешт на: - холодильник марки Веко, - пральну машинку марки Samsung, - пральну машинку марки Saturn, - пилосос, - ноутбук марки Acer, - блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка), - ліжко з матрацом в спальню кімнату, - комод (мебель) коричневого кольору, - мобільний телефон марки Redmi. Заборонити ОСОБА_3 у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити будь які зміни технічних характеристик, складових та комплектуючих, розпоряджатися (передавати у рахунок боргових зобов`язань) перелічене майно на користь третіх осіб, а саме: автомобіль легковий марки OPEL ASTRA, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , холодильник марки Веко, пральну машинка марки Samsung, пральну машинку марки Saturn, пилосос, ноутбук марки Acer, блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка), ліжко з матрацом в спальню кімнату, комод (мебель) коричневого кольору, мобільний телефон марки Redmi. Одночасно з вирішенням питання про забезпечення позову визначити, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» ухвала суду є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та визначити строк для пред`явлення. Примірник ухвали про забезпечення позову спрямувати для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Вимоги мотивує тим, що первісні позовні вимоги ОСОБА_3 в редакції позову від 28.02.2025р. не визнаються як по способу поділу майна, так і по сумі ініційованих до стягнення коштів за ніби то половину вартості майна, що обумовлено необґрунтованістю і безпідставністю заявлення позовних вимог.

Але обставини є такими, що зазначене по змісту позовної заяви ОСОБА_4 авто, є не єдиним майном що придбавалося подружжям в шлюбі.

У шлюбі подружжя ОСОБА_5 придбало майно, яке в більшій частині своїй придбано за кошти саме відповідача ОСОБА_2 .

Тому, з врахуванням обраної поведінки та позиції первісного позивача ОСОБА_3 та наміру поділити спільне майно подружжя, ОСОБА_6 у відповідь ініціюється питання належного поділу всього придбаного майна, яке в більшій частині своїй перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_2 з метою захисту особистих прав та інтересів відносно придбаного за час шлюбу майна, подав 07.04.2025 року зустрічний позов.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_6 сформовані як: «В порядку проведенням реального поділу спільного майна колишнього подружжя залишити на праві приватної власності у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_3 (зазначається орієнтовно до проведення судової товарознавчо - оціночної експертизи) автомобіль легковий марки OPEL ASTRA, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - 42000.00 грн., холодильник марки Beko, - 15000.00 грн., пральна машинка марки Samsung, - 15000.00 грн., пральна машинка марки Saturn, - 8000.00 грн., пилосос, - 3000,00 грн., ноутбук марки Acer, - 17000.00 грн., блендер кухонний марки Philips (кухонна техніка), - 3000,00 грн., ліжко з матрацом в спальню кімнату, - 8000,00 грн., комод (мебель) коричневого кольору, - 3000,00грн., мобільний телефон марки Redmi, 8000,00 грн., з припиненням права спільної сумісної власності на дане майно за ОСОБА_2 . Реальний поділ спільного майна подружжя провести шляхом стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації різниці (рівності) вартості майна як 1/2 частини в розмірі 61000,00 грн. на користь ОСОБА_2 (що доречно уточнити за наслідками проведення судової товарознавчо - оціночної експертизи).» Одразу суду доводиться, що марка майна (техніки) зазначається ОСОБА_6 орієнтовно по пам`яті, адже все означене майно (окрім автомобіля) знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 де фактично залишилася проживати і проживає до цього дня первісна позивачка ОСОБА_3 , а ОСОБА_8 доступу до майна в означеній квартирі немає. Автомобіль знаходиться на території подвір`я будинковолодіння батьків ОСОБА_6 у с.Артюхівка Роменського району, проте там авто перебуває просто на збереженні (бо більше немає іншого місця де зберігати авто), адже свого часу ОСОБА_9 з ОСОБА_10 погодили питання того, що транспортний засіб буде перебувати там на збереженні. Доступ до авто для ОСОБА_3 ніхто не обмежував та не обмежує, тим паче Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу оформлено на ім`я саме ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 01 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з 4.2 ст.149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналізуючи поведінку первісного позивача/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , в тому числі беручи до уваги той факт, що все майно що становить предмет зустрічного позову ОСОБА_2 (окрім автомобіля) знаходиться саме в повному володінні та використанні саме ОСОБА_11 у квартирі де вона проживає по АДРЕСА_2 , доступу до якої у зустрічного позивача ОСОБА_6 немає взагалі, та враховуючи необхідності проведення оцінки усіх технічних та інших характеристик майна, - забезпечення позову, про яке прохається по змісту даної заяви, е необхідним для збереження схоронності майна придбаного подружжям за час шлюбу та для забезпечення можливості у подальшому здійснити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.2 ст.150 ЦПК встановлено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 1 ст.151 ЦПК передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Вид забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи характер виниклих спірних відносин, розірваний шлюб між сторонами по справі, в тому числі наявність судових спорів відносно утримання спільної дитини, а також існуючи свого часу судові спори щодо вирішення питання по чиненню домашнього насилля, що ініційовано було ОСОБА_11 зі скасуванням у подальшому усіх обставин чинення домашнього насилля Сумським апеляційним судом, а також загалом не приязні відносини між позивачем та відповідачем, - вважається що дії відповідача ОСОБА_11 можуть мати характер помсти та навмисного спричинення ще більших перешкод як позивачу у реалізації свого права на реальний поділ майна подружжя, так і подальшого виконання рішення суду.

Зауважується що майже до всього спірного майна, яке становить більшу частину ціни позову, доступ є лише у ОСОБА_3 .

А крім того Свідоцтво про реєстрацію транспортного щодо спірного автомобілю легкового марки OPEL ASTRA, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ,1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - оформлено на ОСОБА_3 .

По справі потребується проведення оціночно-технічної експертизи, тому схоронність має бути забезпечена.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод; від 4.11.1950р. №ETS №005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь1 позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абзац 1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення пoзoву у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та оспорюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Є очевидним наявність підстав для вжиття заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема, у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обраний позивачем спосіб та вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав сторін по справі, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися таким майном.

Аналогічні по змісту висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду від 27.05.2020р. у справі №643/15394/19. ;

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому доцільно зазначити, що в разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову, про що буде повідомлено сторони, або за взаємною згодою сторін.

Задоволення заяви про забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права власності відповідача на нерухоме майно, а лише обмежує його у здійсненні деяких, дій на певний період.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу, ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби. Це саме стосується державних нотаріальних контор, БТІ, сервісних центрів МВС України, які відповідно до закону в силу своїх повноважень зобов`язані виконати ухвалу суду про арешт нерухомого майна, наклавши заборону на його відчуження та внести відомості про обтяження до відповідних реєстрів.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову представник позивача, за зустрічним позовом вказує, що все майно що становить предмет зустрічного позову ОСОБА_2 (окрім автомобіля) знаходиться саме в повному володінні та використанні саме ОСОБА_3 у квартирі де вона проживає по АДРЕСА_2 , доступу до якої у зустрічного позивача ОСОБА_6 немає взагалі, та враховуючи необхідності проведення оцінки усіх технічних та інших характеристик майна, - забезпечення позову, про яке прохається по змісту даної заяви, є необхідним для збереження схоронності майна придбаного подружжям за час шлюбу та для забезпечення можливості у подальшому здійснити виконання рішення суду. Також заявником зазначається, що автомобіль знаходиться на території подвір`я будинковолодіння батьків ОСОБА_6 у с.Артюхівка Роменського району, проте там авто перебуває просто на збереженні (бо більше немає іншого місця де зберігати авто), адже свого часу ОСОБА_9 з ОСОБА_10 погодили питання того, що транспортний засіб буде перебувати там на збереженні. Доступ до авто для ОСОБА_3 ніхто не обмежував та не обмежує, тим паче Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу оформлено на ім`я саме ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали поданої до суду заяви про забезпечення позову та надані докази, матеріали зустрічного позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову виходячи з тих підстав, що позивачем за зустрічним позовом та його представником не надано суду жодного доказу того, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 має будь які наміри щодо відчуження автомобіля, проведення з ним реєстраційних дій або дій які б потребували забезпечувати збереження даного майна, тим більше що дане майно як зазначається самим ОСОБА_2 та його представником, за спільною домовленістю з ОСОБА_3 , перебуває на території подвір`я за адресою проживання його батьків. Також суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем за первісним позовом - ОСОБА_3 взагалі не ставиться питання відчуження майна, і вона в цілому не претендує на дане майно, а просить стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі суми вартості автомобіля. Крім цього, на переконання суду, в даному випадку ОСОБА_3 , за умови її зацікавленості у здійснені якихось дій з автомобілем, вжила б таких заходів без звернення до суду, оскільки автомобіль зареєстрований на її ім`я.

В частині, накладення арешту та заборону ОСОБА_3 у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити зміни технічних характеристик, складових та комплектуючих, розпоряджатися (передавати у рахунок боргових зобов`язань) на користь третіх осіб, наступним майно:- холодильником марки Веко, - пральною машиною марки Samsung, - пральною машиною марки Saturn, - пилососом, - ноутбуком марки Acer, - блендером кухонним марки Philips (кухонна техніка), - ліжком з матрацом в спальню кімнату, - комодом (мебель) коричневого кольору, - мобільним телефоном марки Redmi клопотання не може бути задоволено, оскільки в наданих суду матеріалах відсутні будь-які докази того, що таке майно взагалі існує, є спільним майном подружжя, та зберігається в квартирі за адресою, АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 вчиняє з ним якісь дії, які можуть в подальшому утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як зазначив представник позивача за зустрічним позовом у заяві про забезпечення позову: «Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви», і в даному випадку суд погоджується з таким твердженням представника позивача, у зв`язка з чим вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роменського міськрайонного суду В. О. Шульга