Справа № 357/4650/25
Провадження № 6/357/44/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП», ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

02.04.2025 представник заявника, керівник ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» - Литвин Павло Миколайович звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», яка зареєстрована судом 03.04.2025, мотивуючи тим, що відповідно до Виконавчого напису № 27724 вчиненого 15.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, здійснюється стягнення заборгованості за договором надання позики з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ». Стягнення заборгованості здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. (ВП № 65851742). 31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» та ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір про відступлення права вимоги за № 31/03-23-3, згідно з умовами якого, первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор прийняв права вимоги до боржників. Відповідно до зазначеного договору та додатку 1 до нього, право вимоги до ОСОБА_1 перейшло від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» з моменту укладення Договору про відступлення права вимоги за № 31/03-23-3 (п. 2.1. Договору). В подальшому, 26.02.2024 ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» уклали договір відступлення права вимоги № 26-02/24, згідно з яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» відступило та передало належні їй права вимоги до боржників ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ». Так, відповідно до виписки з додатку до договору відступлення права вимоги № 26-02/24 від 26.02.2024, ТОВ «Кредити готівкою» отримало право вимоги до ОСОБА_1 . Згідно з умовами зазначених договорів, права вимоги Первісного кредитора вважаються відступленими (переданими) Новому кредитору з моменту укладання цього договору (п. 2.1. договору). Разом з тим, у відповідності із п. 2.2. договорів, датою набуття Новим кредитором Права вимоги є дата (день) підписання Сторонами реєстру Прав вимоги за Договором. Відповідно, за двома договорами, сторонами було складено та підписано реєстр Прав вимог, та за актом приймання-передачі передано документи, які засвідчують ці Права вимоги. Слід зауважити, що оплата за відступлення права вимоги (п. 3.1. договорів) жодним чином не впливає на дату/момент відступлення / передання права вимоги (п.п. 2.1. - 2.2. договорів) і не пов`язує факт оплати з датою/моментом відступленням/ передачі прав вимоги новому кредитору. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» стало новим кредитором у правовідносинах із боржником. Тому, просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні ВП № 65851742 з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ».

09.04.2025 боржник - ОСОБА_1 подав до суду заперечення на заяву, у яких зазначив, що ТОВ «Кредити готівкою» не повідомив суду той факт, що це не перше його звернення до суду із подібними вимогами. Так, 15 жовтня 2024 року, Києво - Святошинським районним судом Київської області, у складі судді Фінагеєвої І.О., у межах справи № 369/10335/24 (провадження № 6/369/560/24) було відмовлено ТОВ «Кредити готівкою» у задоволенні їхньої заяви про заміну сторони виконавчого провадження. У цій справі встановлювалися обставини справи, які повністю є тотожними, що і в даній справі. А саме останній хотів стати стягувачем у цьому самому виконавчому провадженні, що і наразі. Однак, через недоведеність вимог судом вирішено відмовити у задоволенні заяви. Дана ухвала до суду апеляційної інстанції не оскаржувалася. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду. Таким чином, дивлячись на те, що предмет із яким звернувся заявник до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вже вирішено Києво - Святошинським районним судом Київської області, шляхом постановлення ухвали, яка не оскаржувалася до суду апеляційної інстанції, останній не може звернутися повторно із аналогічними вимогами, але вже до іншого суду, задля отримання бажаного ним результату, оскільки це по суті вже є зловживаннями процесуальними правами. Тому, просив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредити готівкою», відмовити.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27724, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» заборгованості за кредитним договором №13 від 13.12.2019 у розмірі 5152,50 грн (а.с. 9).

18.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем, на підставі заяви стягувача, відкрито виконавче провадження №65851742 з примусового виконання виконавчого напису №27724 від 15.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» заборгованості за кредитним договором №13 від 13.12.2019 у розмірі 5152,50 грн, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7-8).

31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги № 31/03-23-3(а.с. 10-13), відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржник, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника.

Згідно п. 2.1 Договору, права вимоги первісного кредитора вважаються відступленими (переданими) новому кредитору з моменту укладання цього договору.

Згідно п. 2.2 Договору датою набуття новим кредитором права вимоги є дата (день) підписання сторонами реєстру прав вимоги за договором про надання послуг (Додаток №1 до договору).

Згідно п. 2.3 Договору, в день (дату) укладання реєстру Прав вимоги (Додаток №1 до Договору) Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору документи та інформацію, які засвідчують Права вимоги, що відступаються (передаються) за Договором про надання послуг. Перелік документів, що надається за цим пунктом, може деталізуватися Сторонами в Акті приймання-передачі документів.

Згідно п. 2.4 Договору передача, зазначених у п. 2.3 цього Договору документів здійснюється за Актом приймання-передачі документів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Акт приймання-передачі документів підписується повноважними представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін, у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін.

Згідно п. 2.5 Договору з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, до Нового кредитора в обсязі, зазначеному в п. 1.3 цього Договору, переходять права вимоги Первісного кредитора погашення заборгованості Боржником за Договором про надання послуг у відповідності до останнього та чинного законодавства України.

Згідно п. 2.6 Договору з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, останній на підставі цього Договору отримує Права вимоги Первісного кредитора до Боржника в обсязі, встановленому п. 1.3 цього Договору.

Згідно п. 2.7. Договору, з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, останній на підставі цього Договору стає виконавцем за Договором про надання послуг та одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за ним, в обсязі отриманих Прав вимоги.

Згідно акту приймання-передачі документів, переданих первісним кредитором новому кредитору до договору № 31/03-23-3про відступлення права вимоги від 31.03.2023 (а.с. 14), первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» передав, а новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» прийняв право вимоги до боржників в кількості 1591.

З виписки з додатку №1 до договору №31/03-23-3 про відступлення права вимоги від 31.03.2023 (а.с. 15), вбачається, що до переліку реєстру боржників входить кредитний договір №13 від 13.12.2019, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

26.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» укладено договір відступлення права вимоги №26-02/24 (а.с. 16-19), відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржник, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника.

Згідно п. 2.1 Договору, права вимоги первісного кредитора вважаються відступленими (переданими) новому кредитору з моменту укладання цього договору.

Згідно п. 2.2 Договору датою набуття новим кредитором права вимоги є дата (день) підписання сторонами реєстру прав вимоги за договором про надання послуг (Додаток №1 до договору).

Згідно п. 2.3 Договору, в день (дату) укладання реєстру Прав вимоги (Додаток №1 до Договору) Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору документи та інформацію, які засвідчують Права вимоги, що відступаються (передаються) за Договором про надання послуг. Перелік документів, що надається за цим пунктом, може деталізуватися Сторонами в Акті приймання-передачі документів.

Згідно п. 2.4 Договору передача, зазначених у п. 2.3 цього Договору документів здійснюється за Актом приймання-передачі документів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Акт приймання-передачі документів підписується повноважними представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін, у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін.

Згідно п. 2.5 Договору з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, до Нового кредитора в обсязі, зазначеному в п. 1.3 цього Договору, переходять права вимоги Первісного кредитора погашення заборгованості Боржником за Договором про надання послуг у відповідності до останнього та чинного законодавства України.

Згідно п. 2.6 Договору з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, останній на підставі цього Договору отримує Права вимоги Первісного кредитора до Боржника в обсязі, встановленому п. 1.3 цього Договору.

Згідно п. 2.7. Договору, з дати набуття Новим кредитором Права вимоги, останній на підставі цього Договору стає виконавцем за Договором про надання послуг та одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за ним, в обсязі отриманих Прав вимоги.

Згідно акту приймання-передачі документів, переданих первісним кредитором новому кредитору до договору №26-02/24 про відступлення права вимоги від 26.02.2024 (а.с. 20), первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» передав, а новий кредитор ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» прийняв реєстр прав вимоги до боржників.

З виписки з додатку №1 до договору №26-02/24 про відступлення права вимоги від 26.02.2024 (а.с. 21), вбачається, що до переліку реєстру боржників входить кредитний договір №13 від 13.12.2019, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Боржник ОСОБА_1 заперечуючи проти заяви про заміну сторони виконавчого провадження, зазначає, що предмет із яким звернувся заявник до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вже вирішено Києво - Святошинським районним судом Київської області, шляхом постановлення ухвали від15 жовтня 2024 року у справі № 369/10335/24 (провадження № 6/369/560/24), якою відмовлено ТОВ «Кредити готівкою» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, яка не оскаржувалася до суду апеляційної інстанції, останній не може звернутися повторно із аналогічними вимогами до іншого суду, задля отримання бажаного ним результату, оскільки це по суті вже є зловживаннями процесуальними правами. Тому просить у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредити готівкою», відмовити.

Однак, суд критично оцінює зазначені доводи боржника, виходячи з наступного.

Так, 15.10.2024 ухвалою Києво - Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/10335/24 (провадження № 6/369/560/24) у задоволенні заяви ТОВ «Кредити готівкою», про заміну сторони виконавчого провадження, відмовлено (а.с. 77-82), оскільки заявником до матеріалів справи не було долучено виконавчого напису, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, доказів підписання сторонами акту приймання-передачі документів, реєстру боржників, який би підтвердив виникнення права вимоги саме до боржника ОСОБА_1 , а також доказів сплати вартості Прав вимоги за договорами про відступлення прав вимоги.

Водночас, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ця стаття Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу, як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) стверджує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, належить звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мирова угода в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заміна сторони виконавчого провадження, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, поворот виконання рішення, постанови (розділ VІ ЦПК України).

Розділ VI ЦПК України врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень.

Так, суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета.

Так, п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Крім того, п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Ця підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як вже було зазначено, розділ VI ЦПК України регулює розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) і розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень.

Ст. 258 ЦПК України визначає, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно із вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Отже, ухвала про відмову у задоволенні (про задоволення) заяви про зміну сторони виконавчого провадження, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення та рішення іншого органу, не є ухваленням рішення, яке набрало законної сили в розумінні ст. 186, 255 ЦПК України.

Така ухвала про відмову в задоволенні заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення та рішення іншого органу, не може бути підставою для закриття провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, тим більше за пунктом 11 частини першої статті 257 ЦПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на п. 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Отже, наявність ухвали про відмову у задоволенні заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення та рішення іншого органу, є підставою застосування наслідків, визначених п. 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин).

Разом з тим, розділ VI ЦПК України (розділ V ГПК України), яким врегульовано вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не передбачає відкриття / відмови у відкритті / закриття провадження у справі під час вирішення таких питань.

Заява стягувача (подання державного чи приватного виконавця) з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень та рішень інших органів, у тому числі і про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає розгляду без відкриття провадження у справі.

Таким чином, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення або рішення іншого органу не буде виконане у порядку, передбаченому законом.

Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання ст. 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених ст. 44 ЦПК України).

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ», стало укладення між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» договору про відступлення права вимоги № 31/03-23-3від 31.03.2023 та укладення між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» договору відступлення права вимоги №26-02/24 від 26.02.2024 до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №13 від 13.12.2019.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16.

Крім того, наявність рішення (виконавчого напису нотаріуса) про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання рішення (виконавчого напису нотаріуса) не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, а тому, положення ч. 5 ст. 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

За вимогами ст. 91 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 ЦК України).

Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із п. 1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №27724 від 15.03.2021, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» заборгованість за кредитним договором №13 від 13.12.2019 у розмірі 5152,50 грн та з 18.06.2021 вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Голяченка Івана Павловича (ВП №65851742).

Отже, враховуючи, що до суду надано належні та достатні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин у підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП», ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 258, 260, 354, 355, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» (, місцезнаходження: провулок Киянівський, 3-7, офіс 110, м. Київ, 04053), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» (, місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, 44, офіс 104, м. Київ, 01033), Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС ГРУП»(, місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, 44, офіс 101, м. Київ, 01033),(боржник) ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, (місцезнаходження: вул. Соборна, 10-Г, офіс 204,с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130), про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ`на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ`у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №27724 від 15.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» заборгованості за кредитним договором №13 від 13.12.2019 у розмірі 5152,50 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 11.04.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко