ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1223/24 Номер провадження 22-ц/814/1472/25Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2024 року по справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковтуна Миколи Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2024 року адвокат Ковтун М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №146686, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» борг в розмірі 60551,97 грн. та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №146686, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №15018 від 25.04.2013 в розмірі 60551,97 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн.

Не погодившись з судовим рішенням в частині стягнення витрат на правничу допомогу, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу.

Вказує про відсутність належних доказів виконання послуг з надання правничої допомоги та доведеність понесених витрат в сумі 3500 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 11.06.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 146686, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» є стягувачем заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, оскільки йому відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №2258/ФК від 15.06.2020 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», якому в свою чергу відступлено право вимоги на підставі договору купівлі-продажу №1533 від 02.12.2013 ТОВ «АСТРА БАНК», укладеним між ТОВ «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1

29 травня 2024 року державним виконавцем Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Суховим М.Є. відкрито виконавче провадження про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 75162788.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог та визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договорі на підставі якого був вчинений виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже стягнення по ньому не може бути проведено в безспірному порядку.

Також суд стягнув понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. виходячи з реального обсягу наданих адвокатом послуг.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У справі, яка переглядається, встановлено, що до позовної заяви додано : ордер на надання правничої допомоги Калошину М.Є. на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги б/н від 11 червня 2024 року адвокатом Ковтуном М.В., свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності на ім`я Ковтуна М.В., квитанція №11/06 від 11 червня 2024 про отримання адвокатом 3500 грн.

При визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, по справі доводиться , шо адвокатом було підготовлено та складено позовну заяву, до якої також було долучено клопотання про витребування доказів та за особистим підписом подано до суду в інтересах ОСОБА_1 . Розгляд справи відбувся судом першої інстанції в спрощеному порядку, без участі сторін в судових засіданнях.

Таким чином, адвокатом реально були надані послуги позивачу у вигляді надання правової консультації, складання позовної заяви та заяви про витребування доказів.

Враховуючи незначну складність справи, яка є типовою за характером спірних правовідносин, з приводу розгляду яких існує усталена судова практика, врахуючи принцип співмірності та реальності наданої адвокатом правничої допомоги, колегія суддів вважає обґрунтованим розмір витрат на оплату послуг адвоката Ковтуна М.В., який правомірно був стягнутий місцевим судом в сумі 3500 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності усіх доказів надання послуг з правничої допомоги спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн., що доводиться відповідною квитанцією з підписом та печаткою адвоката.

За вказаних обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо наявності підстав для скасування судового рішення в частині відшкодування витрат на правничу допомогу на увагу не заслуговують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367, ч. 1 п. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин