Справа №452/992/24 Головуючий у 1 інстанції:Пташинський І.А.
Провадження №22-ц/811/1856/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні: в режимі відеоконференції представниці апелянтки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, в залі суду заявниці ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Пташинського І.А. від 15 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця - задоволено.

Встановлено факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Верхній Лужок, Старосамбірського району Львівської області, а саме те, що військовослужбовець Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту смерті відмовити.

Зазначає, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_4 . Стверджує, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , однак з останнім зв`язок не підтримувала, не була вказана як контактна особа, тому й не отримувала жодних документів щодо місця перебування її сина. Звертає увагу, що саме ОСОБА_1 зверталася до правоохоронних органів - до Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо обставин зникнення її чоловіка та надавала біологічні зразки дитини (ДНК). Зазначає, щоОСОБА_3 не підтримувала сімейних відносин із сином, їй достеменно було відомо про наявність дружини - ОСОБА_1 , однак з невідомих мотивів у своїй заяві не вказала її як заінтересовану особу, хоча рішення у даній справі впливає на права та інтереси ОСОБА_1 . Окрім того, не вважає, що її чоловік ОСОБА_4 загинув і що є підстави для встановлення факту смерті за рішенням суду. Зазначає, що порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право. Звертає увагу суду на те, що в даній справі існує спір про право, а тому така повинна була розглядатися в порядку позовного, а не окремого провадження. Суд зазначив, що встановлення такого факту необхідне, зокрема, і для реалізації спадкових прав. Вважає, що суд не переконався, чи дійсно у заявника є право на спадкування. Зазначає, що мати ОСОБА_4 поводилась із своїм сином аморально, вихованням ОСОБА_4 займались виключно його бабуся та дідусь і питання про право на спадкування буде спірним у випадку його смерті. Стверджує, що для встановлення всіх обставин справи суд мав залучити ОСОБА_1 як заінтересовану особу. Зазначає, що в матеріалах справи наявний лише акт службового розслідування від 02.03.2023 року, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно якого встановлено, що тіла військовослужбовців, в т.ч. солдата ОСОБА_4 , не було можливості евакуювати з поля бою та ідентифікувати у законний спосіб, комісія з проведення службового розслідування дійшла висновку, що вказані військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини НОМЕР_1 , будучи відданими Військовій присязі на вірність українському народу, під час виконання ними обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України, зникли безвісти, внаслідок бойового зіткнення з силами противника в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області. Інших даних, які б підтверджували факт смерті військовослужбовця ОСОБА_4 до матеріалів справи не додано, всі інші документи підтверджують лише факт зникнення безвісти військовослужбовця. Вказані докази не свідчать про смерть ОСОБА_4 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за вказаних обставин. Суд першої інстанції, вирішуючи справу, не звернув уваги на строки після спливу яких, особа може бути оголошена померлою та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту смерті. Вважає, що суд фактично створив умови для реалізації права членів сім`ї військовослужбовця, чим й вирішив питання про права ОСОБА_1 .

В судове засідання окрім представниці апелянтки та заявниці, решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянтки на підтримання апеляційної скарги, заявниці - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 4, 7, 10, 12, 14, 76-77, 258, 259, 263, 265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, та задовольняючи заяву, - виходив з того, що судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31.01.2023 року, виданого повторно Старосамбірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (актовий запис № 20 від 08.07.1993). Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.03.2003 року, виданим Верхньолужоцькою сільською радою Львівської області вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб 19.03.2003 року, про що складено актовий запис № 5, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». Із витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 14/1 від 21.01.2023 року відомо про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що сталось 16.01.2023 року внаслідок бойового зіткнення під час відбиття збройної агресії російської федерації на територію України в районі населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області; призначено комісію для проведення службового розслідування. Згідно акту службового розслідування, затвердженого 02.03.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 , полковником ОСОБА_10 , службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до пояснень командира ІНФОРМАЦІЯ_8 військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_11 , 15.01.2023 року останній віддав наказ ІНФОРМАЦІЯ_9 військової частини НОМЕР_1 висунутися на вогневий рубіж в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області та зайняти оборону. Як вбачається з даних пояснень до групи військовослужбовців, задіяних у виконанні наказу, був залучений солдат ОСОБА_4 . Згідно з бойовими розпорядженнями підрозділ повинен був зайняти оборону на ділянці 100 метрів та не допустити просування ворога вглиб наших позицій. Приблизно о 11:30 год. 16.01.2023 року зв`язок з підрозділом був втрачений. О 13 год. 55 хв. по доповіді старшого солдата ОСОБА_12 (командира ІНФОРМАЦІЯ_11) було з`ясовано, що із ІНФОРМАЦІЯ_10 вийшли на евакуацію з різних напрямків лише чотири військовослужбовці (перераховано, які саме - при цьому солдата ОСОБА_4 серед них не було), які одразу були госпіталізовані до м. Дружківка Донецької області з численними пораненнями та отриманими травмами. З їх слів командиру роти стало відомо про загибель та зникнення безвісти інших військовослужбовців 1-го спеціального взводу. Відповідно до пояснень солдата ОСОБА_13 , номер обслуги 3-го спеціального відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини НОМЕР_1 , зранку 15.01.2023 року він у складі ІНФОРМАЦІЯ_12 військової частини НОМЕР_1 , отримав бойове завдання, висунутися в район населеного пункту Кліщіївка Донецької області та зайняти оборонні позиції. З пояснень вбачається, що до цієї групи військовослужбовців серед інших був залучений солдат ОСОБА_4 . Приблизно о 06:00 год. ранку 16.01.2023 року він разом з молодшим сержантом ОСОБА_14 за розпорядженням молодшого сержанта ОСОБА_15 , змінили свою позицію, висунувшись наперед приблизно на 20 метрів для ведення спостереження в окремий окоп. Приблизно о 9:00 год. почався бій, посилився ворожий вогонь з мінометів. Після 11:30 год. одна з мін прилетіла в окоп, де перебували інші військовослужбовці (в тому числі солдат ОСОБА_4 ). Наслідків солдат ОСОБА_13 із своєї позиції не бачив. Проте, відступаючи з боєм він проходив свої позиції та побачив без ознак життя тіла інших військовослужбовців, які знаходилися в окопі. При цьому тіла ОСОБА_4 та одного з інших військовослужбовців впізнати було неможливо, оскільки їх розірвало на частини від прямого влучання міни в окоп. Відповідно до пояснень молодшого сержанта ОСОБА_16 , номер обслуги ІНФОРМАЦІЯ_13 військової частини НОМЕР_1 , зранку 15.01.2023 року він у складі ІНФОРМАЦІЯ_12 військової частини НОМЕР_1 отримав бойове завдання висунутися в район населеного пункту Кліщіївка Донецької області та зайняти оборонні позиції. З пояснень вбачається, що до цієї групи військовослужбовців був залучений солдат ОСОБА_4 . На позиції взвод вийшов у повній екіпіровці, з особистою зброєю та повним Б/К. Зранку 16.01.2023 року мінометний обстріл ворога посилився, він перебував в одному окопі разом з ОСОБА_17 . Коли вони вирішили відступити до траншеї, де перебували інші бійці 1-го взводу, він почув, що дві міни одна за одною потрапили прямо до них в окоп, від яких загинули військовослужбовці, в тому числі солдат ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 з іншим військовослужбовцем був тяжко поранений без ознак життя. В додаткових поясненнях молодший сержант ОСОБА_16 зазначив, що під час огляду відео з дрону, датованого на наступний день 17.01.2023 року, тіла солдата ОСОБА_4 та іншого військовослужбовця лежали на тому ж місці, де він їх бачив в день бою. Із пояснень молодшого сержанта ОСОБА_14 , командира 3-го спеціального відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини НОМЕР_1 вбачається наступне, зокрема, з 15 по 16 січня 2023 року він у складі ІНФОРМАЦІЯ_14 військової частини НОМЕР_1 , виконував бойове завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області. Зранку 16.01.2023 року почався масовий мінометний обстріл ворогом їхніх позицій. Під час відступу в загальній траншеї, де перебували інші бійці 1-го взводу, молодший сержант ОСОБА_14 особисто бачив фрагменти тіл внаслідок влучання міни, військовослужбовців, в тому числі солдата ОСОБА_4 . У розділі 4 (висновки комісії) Акту службового розслідування від 02.03.2023 року, зазначено наступне: враховуючи той факт, що тіла військовослужбовців, в тому числі солдата ОСОБА_4 , не було можливості евакуювати з поля бою та ідентифікувати у законний спосіб, комісія з проведення службового розслідування дійшла висновку, що вказані військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини НОМЕР_1 , будучи відданими Військовій присязі на вірність українському народу, під час виконання ними обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України, зникли безвісти, внаслідок бойового зіткнення з силами противника в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №22 від 27.02.2023 року «Про результати службового розслідування», службове розслідування завершено, та визначено вважати такими, що зникли безвісти військовослужбовців 1-ї спеціальної роти військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдата ОСОБА_4 . Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №83 від 16.11.2023 року, відомості щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Львівська область, Старосамбірський район, с. Верхній Лужок, внесені до Реєстру з наданням ОСОБА_4 статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин. При цьому в розділі Витягу «інформація про обставини зникнення безвісти» зазначено, що ОСОБА_4 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). З Витягу також вбачається, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_4 , органом досудового розслідування - Бахмутським районним відділом поліції ГУНП у Донецькій області, відкрито кримінальне провадження № 0000301 від 09.02.2023 року. Із Листа об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 27.11.2023 року №33/7-И-9538 вбачається, що у об`єднаного центру відсутня інформація про перебування у полоні військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З наведених вище обставин та доказів, що їх підтверджують, є підстави вважати, що військовослужбовець Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання ним обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України внаслідок бойового зіткнення з силами противника в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, при цьому його тіло не вдалося евакуювати з поля бою. Оскільки тіло військовослужбовця ОСОБА_4 не вдалося евакуювати з поля бою, то у заявниці відсутня можливість отримати відповідний медичний документ про смерть свого сина (лікарське свідоцтво про смерть). Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про встановлення факту смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими - не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою (заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 ) про встановлення факту смерті військовослужбовця, у якій просила:

- встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Верхній Лужок, Старосамбірського району Львівської області, а саме те, що військовослужбовець Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31.01.2023 року, виданим повторно Старосамбірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У 2003 році заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 19.03.2003 року, виданим Верхньолужоцькою сільською радою Львівської області. Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 171 від 15.09.2022 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 16 січня 2023 року зв`язок з солдатом ОСОБА_4 обірвався. Заявниця, займаючись пошуком ОСОБА_4 , звернулася з відповідним запитом до військової частини НОМЕР_1 . Як вбачається з відповіді військової частини НОМЕР_1 - лист вих. №1617 від 11.05.2023 року, заявниці повідомлено, що її син - солдат ОСОБА_4 вважається зниклим безвісти внаслідок бойових дій в Донецькій області. При цьому зазначено, що згідно із матеріалами службового розслідування встановлено останнє місцезнаходження солдата ОСОБА_4 : Південно - Західна частина с. Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області (зазначені координати). Вважає, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув у бою під час виконання бойового завдання в районі с. Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області, при цьому його тіло з об`єктивних причин не вдалося евакуювати з поля бою. Отримати свідоцтво про смерть сина неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території ведення бойових дій, тіло забрати з яких не вдалося та на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

У випадках, встановлених пунктами 1, 9 і 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. Рішення суду про доручення призначити адвоката негайно, але не пізніше двох робочих днів, надсилається відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правничої допомоги, для виконання.

Також, відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Однак, відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що слід вважати роз`ясненнями суду касаційної інстанції аналогічних правовідносин, - вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім цього, згідно п. 3 вказаної Постанови: вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК ( 1502-06 ). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви на підставі п.1 ст.136 ЦПК, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній на підставі п.1 ст.227 ЦПК ( 1502-06). У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із змісту заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Верхній Лужок, Старосамбірського району Львівської області, а саме те, що військовослужбовець Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації на територію України, необхідне заявниці для оформлення спадщини, отримання одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця, оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та встановлення статусу члена сім`ї загиблого.

Окрім цього, і у апеляційній скарзі дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 визнано, що встановлення такого факту заявниці потрібно для прийняття спадщини.

Однак між ОСОБА_3 (заявницею), матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (апелянткою), його дружиною виник спір, що стосується, зокрема, і потенційно можливого подальшого питання спадкування майна померлого (у випадку смерті); отримання коштів, пов`язаних із його можливою загибеллю; інших виплат, які навпаки не пов`язані із його смертю, тощо.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що заявниця просить суд встановити факт, що не відноситься до переліку справ, які розглядаються судом в окремому провадженні, а захист прав заявниці може здійснюватися лише в позовному провадженні, оскільки встановлення такого факту необхідне їй для подальшого вирішення спору про право.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє

у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими та таку слід задовольнити частково, судове ж рішення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця слідзалишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року- скасувати.

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді : Н.П.Крайник

М.М. Шандра