Справа № 442/2554/25
Провадження № 2/442/966/2025
УХВАЛА

іменем України

09 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Томан Р.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бродської Катерини про забезпечення позову у цивільній справі № 442/2554/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бродська Катерина звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме:

1. 1/2 частину житлового будинку загальною площею (кв.м): 146.8, житловою площею (кв.м): 71.9, який складається з чотирьох житлових кімнат та однієї кухні за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0649 га, кадастровий номер :01:010:0213 за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. 1/2 частину житлового будинку садибного типу загальною площею (кв.м): 224, житловою площею (кв.м) 158,2, за адресою: АДРЕСА_2 ;

4. 1/2 частину земельної ділянки площею 0,08 га, кадастровий номер :01:068:0362 за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» (82100, Україна, Дрогобицький р-н, Львівська обл., місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919), визначеної станом на 23.01.2025.

Ухвалою від 09.04.2025 у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Разом із позовом представник позивачки подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на :

житловий будинок садибного типу загальною площею (кв.м): 224, житловою площею (кв.м): 158,2, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, Номер відомостей про речове право: 53639336, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );

земельну ділянку площею 0.08 га, кадастровий номер :01:068:0362 за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, Номер відомостей про речове право: 48644665, зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );?

майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Дрогобицький р-н, Львівська обл., місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919).

В обґрунтування заяви посилається на те, що до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області подана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

30.10.2024 позивачка дізналась, що зведений (закінчений будівництвом об`єкт) житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер :01:068:0362 зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_3 - матір`ю Відповідача:

1. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71514753 від 09.02.2024 - Об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт; Тип об`єкта: житловий будинок садибного типу; Ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.2349713.4936826.20240129.50.0000.89; Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 224, житлова площа (кв.м): 158.2; Адреса: АДРЕСА_2 .

2. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65711953 від 08.12.2022 - Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :01:068:0362.

24.01.2025 за відсутності будь-якої обізнаності та згоди позивача, єдиним учасником ТОВ «КІГА-БУД» став ОСОБА_4 - батько відповідача.

Вважає, що наразі існують достатні підстави вважати, що відповідач, дізнавшись про поданий позов про поділ спільного майна подружжя, зможе вплинути на переоформлення зареєстрованого за його матір`ю - ОСОБА_3 на праві приватної власності житлового будинку садибного типу та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , що безумовно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Крім того, переоформлення зареєстрованого за ОСОБА_3 на праві приватної власності житлового будинку садибного типу та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , вимагатиме додаткових дій з боку позивача щодо оскарження можливого правочину, що нівелюватиме принцип ефективності захисту порушеного права позивача.

Таким чином, оскільки предметом спору є, зокрема, визнання за Позивачем права власності на нерухоме майно, а саме:

1. 1/2 частину житлового будинку загальною площею (кв.м): 146.8, житловою площею (кв.м): 71.9, який складається з чотирьох житлових кімнат та однієї кухні за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. 1/2 частину земельної ділянки площею 0.0649 га, кадастровий номер :01:010:0213 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням недобросовісної поведінки відповідача, пов`язаної з реєстрацією спільного майна подружжя позивача та відповідача на власну матір, ризику подальшого переоформлення права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна до ухвалення рішення у справі, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_3 житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер :01:068:0362.

Отже, накладення арешту в порядку забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя на зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_3 житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер :01:068:0362, є ефективним захистом прав позивача від недобросовісних дій із боку Відповідача, задля забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, без накладення арешту на майно ТОВ «КІГА-БУД» захист прав позивача також буде неефективним.

Так, станом дату на подання позову про поділ спільного майна подружжя, відповідач вже вчинив недобросовісні дії, пов`язані зі зміною одноосібного учасника ТОВ «КІГА- БУД» за відсутності обізнаності та згоди позивача.

Враховуючи, що відповідач є директором ТОВ «КІГА-БУД», у позивача наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем можуть бути вчинені дії, пов`язані як з впливом на теперішнього власника 100% частки у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» ОСОБА_4 - батька відповідача щодо переоформлення цієї частки на 3-ю особу, так й з умисним зниженням вартості майна (активів) ТОВ «КІГА-БУД» шляхом його продажу за заниженими цінами, пошкодження, знищення, приховування, що безумовно зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Метою забезпечення позову є збереження активів ТОВ «КІГА-БУД», а також збереження можливості об`єктивного визначення ринкової вартості 1/2 частки Відповідача у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» станом на 23.01.2025.

Таким чином, оскільки предметом спору є, зокрема, стягнення з відповідача ринкової вартості 1/2 частки в статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД», створеного Відповідачем як єдиним засновником у період перебування у зареєстрованому шлюбі з Позивачем, з урахуванням недобросовісної поведінки Відповідача, пов`язаної зі зміною одноосібного учасника ТОВ «КІГА-БУД» з себе на власного батька, ризику зменшення активів ТОВ «КІГА-БУД» до ухвалення рішення у справі, що в свою чергу може вплинути на ринкову вартість 1/2 частки Відповідача у статутному капіталі товариства станом на 23.01.2025, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ «КІГА-БУД» майно.

Причому, накладення арешту на майно ТОВ «КІГА-БУД» не призведе до перешкоджання господарській діяльності юридичної особи.

Отже, накладення арешту в порядку забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя на належне ТОВ «КІГА-БУД» майно, є ефективним захистом можливих порушених прав позивача від недобросовісних дій із боку відповідача, який є керівником вказаного товариства, без порушення чи безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів самого товариства, задля забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, внаслідок забезпечення позову не буде та не може бути спричинено жодних збитків ОСОБА_3 як номінальному власнику спільного майна подружжя позивача та відповідача, а також ТОВ «КІГА-БУД», оскільки визначені в даній заяві заходи забезпечення позову лише тимчасово обмежують право особи на розпорядження належним йому майном, однак не впливають на реалізацію права здійснення господарської діяльності юридичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Як вбачається з матеріалів справи позивач заявляє майнові вимоги щодо 1/2 частини житлового будинку загальною площею (кв.м): 146.8, житловою площею (кв.м): 71.9, який складається з чотирьох житлових кімнат та однієї кухні за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0649 га, кадастровий номер :01:010:0213 за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину житлового будинку садибного типу загальною площею (кв.м): 224, житловою площею (кв.м) 158,2, за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,08 га, кадастровий номер :01:068:0362 за адресою: АДРЕСА_2 та 50% вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» (82100, Україна, Дрогобицький р-н, Львівська обл., місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919), визначеної станом на 23.01.2025.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір щодо нерухомого майна і його поділу.

При невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, і відповідне свідчить, що між сторонами дійсно існує спір.

Припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду про поділ майна подружжя, є частково обґрунтованим, і суд враховує, що ТОВ «КІГА-БУД», на 50% вартості частки ОСОБА_2 у статутному капіталі якого претендує позивачка, вже є відчужене ОСОБА_4 .

Вирішуючи заяву сторони позивача про забезпечення позову, суд вважає, що накладення арешту на майноТОВ «КІГА-БУД», як вид забезпечення позову, у даному випадку є обґрунтованим та такими, що дозволить виконати рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позовних вимог, адже відчуження спірного майна чи його подальше обтяження або інші види розпорядження майном, які можуть бути застосовані стороною відповідача, з урахуванням наявності спору щодо майна, тобто наявності правової невизначеності щодо прав на майно, дійсно призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення/часткового задоволення позову), в залежності від способу здійснення розпорядження цими правами, ураховуючи також, що на даний час відповідач не обмежений у можливості розпорядження майном.

Враховуючи, що позовними вимогами є визнання за позивачем майнових прав на частину спірного майна, накладення арешту на таке спірне майно забезпечить неможливість його відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

Разом з цим, суд встановив неспівмірність вимог про застосування заходів забезпечення позову з позовними вимогами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка просить визнати за нею майнові права нажитловий будинок садибного типу загальною площею (кв.м): 224, житловою площею (кв.м): 158,2, за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0.08 га, кадастровий номер :01:068:0362 за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, з матеріалів заяви вбачається, що вищевказане спірне майно зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_3 .?

Тобто, з наведеного вбачається, що житловий будинок садибного типу загальною площею (кв.м): 224, житловою площею (кв.м): 158,2, за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0.08 га, кадастровий номер :01:068:0362 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачу не належить та не належав і відсутні будь-які підстави вважати, що він підлягає передачі позивачці, відтак в частині накладення арешту на вказане майно суд відмовляє в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл.,Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919).

Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД», адреса: 82100, Україна, Львівська область, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.04.2025.

Суддя О.Б. Нагірна