Справа номер 145/2136/24
Провадження номер 2/145/269/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кушко А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до

Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області місцезнаходження: вул. Тиверська, 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області,

про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує що, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 з 1988 року. Вони з чоловіком заселилися у вказане житло з дозволу власниці будинку. Будинок належав ОСОБА_4 , яка була далекою родичкою її чоловікові.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Вони так і залишилися проживати у її будинку і проживають там по тепер. Більше тридцяти років вона проживає у будинку АДРЕСА_1 , за цей час неодноразово ремонтувався будинок, проведено воду, облаштовано санвузол. Вона оплачує комунальні послуги, утримує будинок у належному для проживання стані.

Згідно технічного паспорта, зареєстрованого у Реєстрі будівельної діяльності за № ТІ01:5666-7579-6269-5973, предметом позову є житловий будинок (А) АДРЕСА_1 , 1947 року забудови, загальною площею 49,2 кв.м., житловою 15,8 кв.м., допоміжною 33,4 кв.м., з господарськими спорудами. Згідно висновку про вартість об`єкту оцінки від 05.11.2024, вартість житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , становить 307 800 грн.

Враховуючи вимоги ст. 344 ЦК України, та судову практику у справах даної категорії, позивачка вважає, що має усі правові підстави для звернення до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 саме за набувальною давністю.

Просить визнати за нею, ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , 1947 року забудови, загальною площею 49,2 кв.м., житловою 15,8 кв.м., допоміжною 33,4 кв.м., з прибудовою "а1" 1991 року забудови, навісом "а2", сараєм "Б", шиєю погріба "ш/п", погрібом "п/Б", сараєм "В", вбиральнею "Г", сараєм "Д", навісом "д", сараєм "Е", сараєм "Є", воротами з хвірткою № 1, огорожею №2, воротами з хвірткою № 3, огорожею №4, вигрібною ямою №5, вигрібною ямою №6 за набувальною давністю.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.12.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.02.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, задоволено. Витребувано від Тиврівської державної нотаріальної контори інформацію зі Спадкового реєстру на предмет реєстрації заповітів та відкритих спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, та у разі їх наявності надати належним чином завірену копію спадкової справи. А також кола спадкоємців, які прийняли спадщину чи не прийняли спадщину. Витребувано з Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) інформацію про факти народження дітей у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилася, в судовому засіданні представлена представником ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача Тиврівської селищної ради Пишняк В.С. позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення.

В судовому засіданні було допитані свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що сім`ю ОСОБА_8 знає з 1990 років. ОСОБА_4 знав. Вона жила в старенькій глинобитній хаті. Підтверджує, що приблизно з 1991 року в даному будинку проживала сім`я ОСОБА_8 . З того часу сім`я ОСОБА_8 повністю перебудувала будинок, провела комунікації.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він проживає в АДРЕСА_1 з 1971 року. В будинку по АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_9 та її братова. Братова померла, а після неї у 1988 році померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_9 в хаті почав проживати ОСОБА_10 із дружиною. За весь час ОСОБА_10 з сім`єю перебудували будинок (з, фактично, времянки у добротний будинок).

Свідок ОСОБА_7 показав, що він із сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_1 , з 1989 року. До вказаного будинку він та його дружина заселились з дозволу власниці будинку ОСОБА_4 , яка такій дозвіл надала за свого життя. ОСОБА_4 була далекою родичкою його батька. Чоловіка та дітей у неї не було. Вона була одинокою і він періодично здійснював за нею догляд. ОСОБА_4 померла у 1988 році, він із своєю сім`єю її поховав та почав проживати у вказаному будинку. На той час будинок був без комунікацій, окрім світла, та був, можна сказати, тимчасовим помешканням. Він із дружиною доглядали за будинком, не давши йому розвалитись, а згодом повністю переобладнали будинок, провели до будинку комунікації, сплачують комунальні платежі, обробляють земельну ділянку.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_11 та ОСОБА_4 належав житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Віповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.11.1973 року ОСОБА_12 успадкувала після смерті ОСОБА_11 за законом половину житлового будинку в АДРЕСА_2 , загальна жила площа якого складає 11,5 кв. м. (а.с. 50-52)

Згідно договору дарування ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_4 половину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальна жила площа якого складає 11,5 кв. м. (а.с.53, 54).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Тиврів, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 (а.с. 48).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80266580 від 26.02.2025 в Спадковому реєстрі не зареєстровано спадкових справ після смерті ОСОБА_4 (а.с. 75).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80266582 від 26.02.2025 в Спадковому реєстрі заповіту після смерті ОСОБА_4 не зареєстровано (а.с. 72-73).

Згідно відповіді Тиврівської державної нотаріальної контори від 14.02.2025 № 112/0116 спадкова справа на імя померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 69).

Відповідно до відповіді Тиврівського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області актові записи про народження дітей у ОСОБА_4 відсутні (а.с. 70).

Згідно акту про вставновлення факту проживання ОСОБА_7 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від 17.12.2024 в житловому будинку проживають та зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без місця реєстрації, його дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зі слів заявника та сусідів ОСОБА_7 оселився в житловому будинку у 1989 році і живе донині зі своєю сім`єю. (а.с.49).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_13 та ОСОБА_3 (а.с. 23,24).

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.01.2000 року (а.с. 20-21).

На замовлення ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на будинок в АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно звіту про оцінку майна (висновок про вартість об`єкту оцінки), згідно якої його вартість складає 307800 грн ( а.с.25-28).

На ім`я позивачки відкриті особові рахунки і сплачуються кошти за оплату (користування) комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями розрахункових книг, квитанціями по рахунках про сплату (а.с.7-10, 18-19).

Відповідно до відомостей про прописку ОСОБА_3 прописана по АДРЕСА_2 з 11.01.2000 (а.с. 13).

Рішенням Тиврівської селищної ради № 68 від 18.02.2016 вул. Кірова в смт. Тиврів перейменовано на вул. Чорногоранська.

Згідно з положеннями ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судом установлено, що позивачка разом із своєю сім`єю заселилась до спірного будинку на підставі усного договору із власницею будинку. Після смерті власниці будинку спадкоємців першої (діти, чоловік і батьки, онуки і правнуки спадкодавця) та другої черги (брати і сестри, дід та бабка померлого) у власниці будинку не було, а Цивільний кодекс УРСР не передбачав можливість спадкування іншими родичами. Спірний будинок відумерлою спадщиною не визнавався. Позивачка та її чоловік проживають у спірному будинку з 1989 року, тобто 36 років.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіла нерухомим майном і протягом 36 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , інших осіб, які претендують на це майно судом не встановлено, з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та визнати за нею право власності за набувальною давністю на спірний будинок.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивачки про залишення за нею суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем.

Керуючись ст.260, 264-266 ЦПК України, ст. 335, 344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за набувальною давністю задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , 1947 року забудови, загальною площею 49,2 кв.м., житловою 15,8 кв.м., допоміжною 33,4 кв.м., з прибудовою "а1" 1991 року забудови, навісом "а2", сараєм "Б", шиєю погріба "ш/п", погрібом "п/Б", сараєм "В", вбиральнею "Г", сараєм "Д", навісом "д", сараєм "Е", сараєм "Є", воротами з хвірткою № 1, огорожею №2, воротами з хвірткою № 3, огорожею №4, вигрібною ямою №5, вигрібною ямою №6 за набувальною давністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 квітня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Тиврівська селищна рада Вінницького району Вінницької області місцезнаходження: вул. Тиверська, 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області,

Суддя Патраманський І. І.