КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/256/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смертіна тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеса із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, його матері громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася - м. Енгельс, Саратовської області, РРФСР.

Встановлення зазначеного факту смерті в судовому порядку необхідно для внесення відповідно запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України та видачі свідоцтва про смерть.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.04.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смертіна тимчасово окупованій території України. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 10.04.2025 року заявник не з`явився, однак в поданій заяві про встановлення факту смертіна тимчасово окупованій території України просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 02.03.1987 року за актовим записом №202, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано на тимчасово окупованій території України в м. Феодосії, Автономна Республіка Крим, органами окупаційної влади, про що 19.03.2025 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ; медичним свідоцтвом про смерть серії 35 №125006550 від 14.03.2025 року.

За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (в редакції Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 року №193) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені, визначено, що територія м. Феодосія, Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Оскільки на території м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті необхідне для державної реєстрації смерті в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 315, 318, 319, 268, 272, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смертіна тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Енгельс, Саратовської області, РРФСР, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, у віці 63 роки. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Петренко