Справа № 297/888/25
09 квітня 2025 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого ІЛЬТЬО І. І.,
при секретарі Гарані О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_1 про стягнення 3(трьох) відсотків річних та інфляційних втрат, -
Представник ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про 3(трьох) відсотків річних та інфляційних втрат в розмірі 336 288,45 грн..
Позовна заява мотивована тим, що 05.07.2007 року між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1946 відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 23 321 дол. США, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти не пізніше 04 листопада 2014 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку визначеному кредитним договором.
17 грудня 2012 року між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» було укладено договір відступлення прав вимоги відповідно до умов якого ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» відступило ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» право вимоги в тому числі за Кредитним договором №1946 від 05 листопада 2007 року.
30 жовтня 2013 року Берегівський районний суд Закарпатської області розглянувши в рамках цивільної справи №297/2196/13-ц позов ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , ухвалив заочне рішення, яким стягнуто з відповідача заборгованості у розмірі 127 887 грн. 28 коп та 1278 грн 87 коп судового збору.
Станом на 17.03.2025 року вище зазначене заочне рішення суду не виконано. Відтак, грошове зобов`язання, визначене таким рішення суду, вважається простроченим.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦПК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом.
З огляду на приписи ст. 625 ЦПК, беручи до уваги розмір простроченого грошового зобов`язання визначеного заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2013 року по справі № 297/2196/13-ц, станом на 23 лютого 2022 року розмір нарахованих 3% річних від суми заборгованості визначеної рішенням суду та інфляційних втрат понесених в результаті не виконання рішення суду становить 336 288, 45 гривень, яка складається з: - 31 922, 77 гривень суми 3% річних нарахованих на суму простроченої заборгованості; -304 365,68 гривень суми понесених інфляційних витрат нарахованих на суму простроченої заборгованості.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник заявника Стеценко М.В. в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд позову без його участі та просив задоволити позов.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечив проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.07.2007 року між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1946 відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 23 321 дол. США, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти не пізніше 04 листопада 2014 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку визначеному кредитним договором.
17 грудня 2012 року між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» було укладено договір відступлення прав вимоги відповідно до умов якого ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» відступило ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» право вимоги в тому числі за Кредитним договором №1946 від 05 листопада 2007 року.
30 жовтня 2013 року Берегівський районний суд Закарпатської області розглянувши в рамках цивільної справи №297/2196/13-ц, позов ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , ухвалив заочне рішення, яким стягнуто з відповідача заборгованості у розмірі 127 887 грн. 28 коп та 1278 грн 87 коп судового збору.
Станом на 17.03.2025 року вище зазначене заочне рішення суду не виконано. Відтак, грошове зобов`язання, визначене таким рішення суду, вважається простроченим.
Так, ч. 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Відповідно до постанов Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі №914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі №905/2135/17 кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
У кредитора є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2020 р. у справі №905/21/19).
Як вбачається із розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №1946 від 05.11.2007 за період з 30.10.2013 року по 23.02.2022 року сума розрахованих 3% річних становить 31 922, 77 гривень.
З розрахунку заборгованості інфляційних витрат ст. 625 ЦК на суму заборгованості згідно рішення суду за період з 30.10.2013 року по 23.02.2022 року становить 304 265, 60 гривень.
Інфляційні втрати та 3% річних підлягають нарахуванню за увесь період прострочення повернення безпідставно набутих грошових коштів.
За увесь період прострочення з 30.10.2013 року по 23.02.2022 року загальна сума становить 336 288, 45 гривень, яка складається з: - 31 922, 77 гривень суми 3% річних нарахованих на суму простроченої заборгованості; -304 365,68 гривень суми понесених інфляційних витрат нарахованих на суму простроченої заборгованості
Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню повністю.
Судові витрати в сумі 4035,46 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись,ст.ст. 526, 527, 599, 530, 610, 612, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 258-259, 264, 265, 274, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» судові витрати в розмірі 4035 (чотири тисячі тридцять п`ять) гривень 46 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Іван ІЛЬТЬО