Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1620/23 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С.
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №283/1620/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Піщуліної І.С. у селищі Народичі,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із даним позовом у якому просили визнати протиправною і скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40506079 від 05 квітня 2018 року про державну реєстрацію за Державною судовою адміністрацією України права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення будівлі суду площею 656,5 кв.м., загальною площею будівлі суду та гаражів 769,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовано тим, що державна реєстрація права власності будівлі Малинського районного суду Житомирської області була здійснена з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року, оскільки її було проведено внаслідок подачі відповідачем для державної реєстрації технічного паспорта, виготовленого 20 березня 2018 року, із внесенням до нього відомостей про належність Державній судовій адміністрації України всієї будівлі суду, площею 656,5 кв.м., а не на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №7016 від 11 листопада 2010 року, згідно якого площа будівлі суду складає 626,9 кв.м. При цьому, державним реєстратором було прийнято рішення про реєстрацію за відповідачем права власності на всі приміщення зазначеної нежитлової будівлі, у тому числі, й на належні позивачам у цій будівлі два кабінети, загальною площею 24,6 кв.м., які відповідно до рішення виконкому Малинської районної ради народних депутатів від 17 вересня 1991 року №184 «Про передачу майна бувшого райкому Компартії України» були передані на баланс президії Житомирської обласної колегії адвокатів для розміщення юридичної консультації, якими вони протягом 30 років правомірно безперервно володіють та користуються. Вказували, що у провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває їхній позов до Державної судової адміністрації України про визнання права власності за набувальною давністю на приміщення двох кабінетів площею 24,6 кв.м. у будівлі Малинського районного суду Житомирської області.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 17.09.1991 рішенням виконкому Малинської районної ради народних депутатів №184 «Про передачу майна бувшого райкому Компартії України» приміщення колишнього РК КПУ, що знаходиться на пл.25 років Жовтня в м. Малині, загальною площею 591,4 кв.м., балансовою вартістю 70822 крб 18 коп. вирішено прийняти на баланс райвиконкому, передати безоплатно: 9/10 часток площею 532 кв.м. разом з господарськими надвірними будівлями (згідно з паспортом на приміщення) на баланс народного суду Малинського району з розміщенням в ньому нотаріальної контори; 1/10 частину, загальною площею 59,4 кв.м. (5 кімнат) на баланс президії Житомирської обласної колегії адвокатів для розміщення юридичної консультації Малинського району; вивільнені приміщення народного суду і юридичної консультації прийняти на баланс райвиконкому з послідуючою передачею в користування МУКБ, районного відділу по землевпорядкуванню, племстанції. Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області № 355 від 15 листопада 2006 року та від 18.08.2010 за № 193 надано право Державні судовій адміністрації України на оформлення права власності та видачу свідоцтва на нежитлове приміщення в будівлі за адресою: площа Соборна, 8. Тобто, за ДСА не було визнано право власності на 100% будівлі, а лише надано право на оформлення права власності на 9/10 часток будівлі, яка їм була передана на підставі єдиного правовстановлюючого документа рішення райвиконкому №184 від 17.09.1991 року. На підставі рішень виконкому Малинської міської ради, Державній судовій адміністрації України 11.11.2010 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 на загальну площу 626,9 кв.м., а не на 532 кв.м., що фактично не відповідало 9/10 частки у праві власності на вищевказану будівлю. Державна реєстрація права власності на будівлю була проведена згідно діючого на той час Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України за №7/5 від 07.02.2002 року. Отже первинним правовстановлюючим документом у спірних правовідносинах є рішення виконкому Малинської районної ради народних депутатів за №184 від 17.09.1991 року, яке є незмінним та не скасованим. Невідповідність характеристик об`єкта нерухомого майна первинному правовстановлюючому документу з описом такого об`єкта у технічному паспорті була здійснена реєстрація державним реєстратором 05.04.2018 на підставі нового технічного паспорту, виготовленого на замовлення ДСА із внесенням відомостей про те, що їй належить уся будівля, загальною площею 656,5 кв.м., а не на підставі свідоцтва про право власності №7016 від 11.11.2010, де зазначено площа будівлі суду 626,9 кв.м., тобто до загальної площі суду увійшли також приміщення ( два кабінети площею 24,6 кв.м.), якими протягом 30 років правомірно, безперервно володіють та користуються адвокати. 05 квітня 2018 року державним реєстратором Пиріжківської сільської ради Лисенком С.В. було незаконно проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за заявою Державної судової адміністрації на підставі нового технічного паспорта від 2018 року із зазначенням площі будівлі суду 656,5 кв.м., а не на підставі свідоцтва про право власності №7016 від 11.11.2016, де зазначено площа будівлі суду 626,9 кв.м. При цьому, хоча за відповідачем і зареєстровано право власності на нежитлове приміщення суду у частці 1/1, однак площа двох кабінетів (24,6 кв.м.), які фактично перебувають у користуванні адвокатів до загальної площі частки приміщення суду не увійшла, отже державна реєстрація права власності у частці 1/1 будівлі є незаконною. Судом не наданої жодної правової оцінки доказам, не проаналізовано їх, не зазначено в рішенні чи приймає їх суд до уваги, чи відхиляє та з яких підстав. Не надана судом оцінка тому факту, що єдиним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на 9/10 часток приміщення ДСА є рішення №184 від 17.09.1991 року Малинського райвиконкому, яке на даний час не змінене та не скасоване. Також судом не дана належна оцінка , що відповідно до наданих документів, фактично суду належить будівля площею 626,9 кв.м., а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119808452 від 05.04.2018, з якого вбачається, що Територіальне управління ДСА України в Житомирській області є правокористувачем та наділене правом оперативного управління нежитловим приміщенням будівлі суду, власником якого є ДСА України. В той же час, як може ТУ ДСА України в Житомирській області здійснювати право оперативного управління будівлею площею 656,5 кв.м., якщо на праві власності ДСА України зареєстровано лише 626,9 кв.м. Зауважує, що жодних рішень органів місцевого самоврядування про визнання за ДСА права власності на 100% (частка 1/1) спірної будівлі немає. Даний факт судом також залишено без відповідної оцінки. Предметом судового розгляду є скасування рішення про державну реєстрацію за ДСА України, оскільки дана реєстрація є незаконною, а не доведення права власності на нерухоме майно за позивачами. Дані позовні вимоги заявлені та є предметом розгляду Радомишльським районним судом Житомирської області. Не можна погодитися із висновками суду, що права позивачів державною реєстрацією не порушені, оскільки позивачі, як адвокати фактично позбавлені можливості здійснювати адвокатську діяльність , не маючи доступу до робочого місця.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та їх вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Такими засадами судочинства, зокрема, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що 17 вересня 1991 року рішенням виконкому Малинської районної ради народних депутатів №184 «Про передачу майна бувшого райкому Компартії України» приміщення колишнього РК КПУ, що знаходиться на пл.25 років Жовтня в м. Малині, загальною площею 591,4 кв.м., балансовою вартістю 70822 крб 18 коп. вирішено прийняти на баланс райвиконкому, передати безоплатно: 9/10 часток площею 532 кв.м. разом з господарськими надвірними будівлями (згідно з паспортом на приміщення) на баланс народного суду Малинського району з розміщенням в ньому нотаріальної контори; 1/10 частину, загальною площею 59,4 кв.м. (5 кімнат) на баланс президії Житомирської обласної колегії адвокатів для розміщення юридичної консультації Малинського району; вивільнені приміщення народного суду і юридичної консультації прийняти на баланс райвиконкому з послідуючою передачею в користування МУКБ, районного відділу по землевпорядкуванню, племстанції.

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області № 355 від 15 листопада 2006 року вирішено оформити право власності на об`єкти нерухомого майна та видати свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю на площі Соборній, 8, Державні судовій адміністрації України (п. 1.8 рішення).

21 листопада 2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Малинської міської ради Державній судовій адміністрації видано свідоцтво №1894 серії НОМЕР_2 про право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю суду та гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності - державна. Згідно з копією свідоцтва загальна площа об`єкта 625,7 кв.м. (виправлено 626,9 кв.м., гаражі пл.46,0 кв.м.; 66,6 кв.м.).

29 квітня 2010 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області звернулося із листом №04-910/10 до голови Малинського районного суду Житомирської області, у якому зазначило, що відповідно до свідоцтва про право власності від 21 листопада 2006 року загальну площу об`єкта нерухомості вказано 625,7 кв.м., одночасно в інвентаризаційній справі №1712 на будівлю №8 пл.Соборна в м.Малині, виготовленій Малинським бюро технічної інвентаризації, загальна площа будівлі становить 625,9 кв.м., гаражів 66,6 кв.м. та 46,0 кв.м. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області у листі просило вжити заходів щодо доповнення графи опис об`єкта у свідоцтві про право власності інформацією про площу гаражів відповідно до інвентарної справи.

Пунктом 3 рішення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області №193 від 18 серпня 2010 року вирішено внести зміни до п.1.8. рішення виконкому №355 від 15 листопада 2006 року та викласти його в такій редакції: «1.8. на нежитлову будівлю та гаражі площею 46,0 м.кв. та 66,6 м.кв. на площі Соборній, 8, Державній судовій адміністрації України».

11 листопада 2010 року на підставі рішення виконкому Малинської міської ради №193 від 18.08.2010 Державній судовій адміністрації видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, будівлю суду та гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 739,5 кв.м., будівля суду площею 626,9 кв.м., гаражі пл.46,0кв.м., пл. 66,6 кв.м., форма власності державна.

З довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації Житомирської обласної ради №1712 від 20 березня 2018 року вбачається, що станом на 01 січня 2013 року право власності на будівлю літ. «А» площею 626,9 кв.м., гараж літ. «Г» пл. 46,0 кв.м., гараж літ. «Г1» пл. 66,6. кв.м., зареєстровано на загальну площу 739,5 кв.м. за Державною судовою адміністрацією на підставі свідоцтва про право власності від 11 листопада 2010 року №7016, яке занесене у реєстрову кадастрову книгу під №93, №6.

У результаті проведеного технічного обстеження 20 березня 2018 року була зафіксована зміна загальної площі будівлі суду з 626,9 кв.м. на 631,9 кв.м. за рахунок внутрішньої реконструкції будівлі суду. Під час попередньої реєстрації права власності 24,6 кв.м. не були внесені до державного реєстру речових прав. Фактично загальна площа будівлі суду становить 656,5 кв.м. Загальна площа станом на 20 березня 2018 року будівлі суду та гаражів становить 769,1 кв.м.

Технічний паспорт на будівлю суду та гаражі №8 на площі Соборній виготовлено 20 березня 2018 року.

05 квітня 2018 року державним реєстратором Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40506079 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, будівля суду, загальною площею 656,5 кв.м., - загальна площа будівлі суду та гаражів становить 769,1 кв.м., форма власності - державна. Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності на нерухоме майно №7016 від 11.11.2010.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119808452 від 05 квітня 2018 року вбачається, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області є правокористувачем та наділене правом оперативного управління нежитловим приміщенням будівлі суду загальною площею 656,5 кв.м. за адресою: площа Соборна, 8, м. Малин Житомирської області, власником якого є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до єдиного державного реєстру судових рішень.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.01.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2021 відмовлено в задоволенні позову Ради адвокатів Житомирської області до виконавчого комітету Малинської міської ради, Пиріжківської сільської ради, державного реєстратора Пиріжківської сільської ради Лисенка Сергія Володимировича, треті особи: Малинська районна державна адміністрація, Державна судова адміністрація України, Малинський районний суд Житомирської області про визнання частково недійсними та скасування рішень виконавчого комітету, скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.11.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 відмовлено в задоволенні позову Ради адвокатів Житомирської області до Державної судової адміністрації України, треті особи: Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області, Малинський районний суд Житомирської області, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання права власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 .

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 3 Закону передбачає обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності, зокрема право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менше трьох років.

Таким чином, без реєстрації права власності, особа не стає повноправним власником нерухомого майна.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина 2 статті 18 Закону).

При розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують право власності позивачів на спірне приміщення або на частину спірного приміщення.

Відтак, встановивши, що позивачами не доведено наявності у них права власності на спірне приміщення в будівлі на АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через недоведення позивачами порушення їх прав чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10 квітня 2025 року.

Головуючий

Судді