Провадження № 2/161/279/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2022 року.

Крім того, даним рішенням визначено місце проживання їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що з грудня 2021 року після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, дочка постійно проживає з ним. Відповідач впродовж останній трьох років проживає у квартирі своєї сестри в м. Луцьку. При цьому, остання доходів немає, ніде не працює , живе власним життям окремо від дитини, не цікавиться розвитком та її здоров`ям, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не бере.

Зазначає, що він самостійно виховує та утримує дитину. При цьому, встановлення даного факту необхідне йому для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, окрім того встановлення даного факту для нього важливе юридичне значення, оскільки необхідне для отримання статусу одинокого батька.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ним як батьком, без участі матері ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином. А тому, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2022 року (а.с. 11-13),від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №86, виданого ЦНАП Підгайцівської сільської ради від 24.05.2024 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу сім`ї входить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Актом обстеження умов проживання №52-П від 20.05.2024 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: батько ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 . При цьому, в неповнолітньої дитини є окрема кімната, облаштована належним чином для повноцінного розвитку, навчання та виховання (а.с. 15).

Згідно довідки служби у справах дітей Підгайцівської сільської ради від 07.06.2024 року, ОСОБА_1 виховує та утримує неповнолітню дочку ОСОБА_3 без участі та матеріальної допомоги матері ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до інформації КП ЗСО «Луцький ліцей №4 імені Модеста Левицького Луцької міської ради» ОСОБА_3 навчається у 10-Б класі та проживає разом із батьком, який піклується про неї, цікавиться навчанням дочки, приходить на батьківські збори, забезпечує дитину всім необхідним. При цьому, матір дитини не цікавиться дочкою (а.с. 14 зворот).

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою або шлюб між ними розірвано, а також незалежно від того, чи проживають батько чи мати разом з дітьми або окремо від дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, в якій зазначено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця.

Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Встановлення факту самостійного виховання неповнолітніх дітей можливе в ході вирішення питання про позбавлення одного з батьків батьківських прав та встановлення обставин невиконання одним з батьків батьківських обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В ході розгляду справи позивачем не надано беззаперечних доказів самостійного утримання та виховання дитини без участі матері.

На думку суду факт розірвання шлюбу між сторонами та те, що сторони не проживають разом, не свідчить про не можливість участі матері у вихованні та утриманні дочки. Рішення суду про визначення місця проживання дитини також не свідчить про даний факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані позивачем докази свідчать лише про проживання дитини разом з батьком, що сторонами не заперечується, однак жодним чином не підтверджують факт ухилення матері від участі у вихованні дитини.

Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено і позивачем не доведено.

Водночас судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач не бажає спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання дітей.

З огляду на вище встановлені обставини справи та наведені положення закону вбачається, що взаємні права матері до дитини не припинилися, а тому немає підстав стверджувати, що позивач самостійно виховує та утримує спільну дитину сторін.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачем не представлено суду належних та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх вимог, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10-13, 83, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа служба у справа дітей Підгайцівської сільської ради, юридична адреса: Волинська область, Луцький район, с. Підгайці, вул. Шкільна, 30, .

Повний текст рішення складений 10 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк