УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 квітня 2025 року м. Мукачево Справа №303/2553/25

2/303/864/25

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області

про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

9 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, виходить з того, що відповідно до частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).

У тексті позовної заяви ОСОБА_1 ствердив, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Поряд з цим, згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду, 7 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з аналогічним позовом до відповідача (справа № 303/2479/25, провадження 2/303/826/25), а наступного дня - 08.04.2025 від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року по справі №303/2479/25 позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, про захист прав споживачів повернуто позивачу.

Позивачу роз`яснено, що на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Таким чином, фактично на наступний день позивач повторно звернувся до суду з аналогічним позовом до відповідача, що свідчить про наявність недобросовісної поведінки позивача та містить ознаки зловживання процесуальними правами.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Постанова ВС від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Згідно з приписами п. 10 частини третьої ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункт 2 частини другої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність у поведінці певної особи. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права (постанова ВС від 12 жовтня 2021 року у справі № 311/2121/19 (провадження № 61-11958св20).

По відношенню до ситуації по даній справі (№303/2553/25) слід констатувати фактичну наявність суперечливої поведінки позивача, який подавши 07.04.2025 до суду позов (справа №303/2479/25), з метою практичної реалізації свого права на захист (частина перша ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України), 08.04.2025 подав заяву про її відкликання, а 09.04.2025 повторно звернувся до суду з аналогічним позовом.

Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги той факт, що ухвала суду про повернення позовної заяви від 08.04.2025 року по справі №303/2479/25 не набула законної сили, і позивач подав позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту другого частини другої ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 44, 260, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву повернути особі, яка її подала.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость