Справа № 495/9970/24
№ провадження 2/495/540/2025
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
02 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої - одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Ульвіс К.Є., Дарій О.М.,
Справа № 495/9970/24
особисто позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи служби у справах дітей - А.Кулик,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивач 01 листопада 2024 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стислий виклад позиції позивача.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 квітня 2021 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, актовий запис № 04.
Від шлюбу в них є донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Одруження виявилося не вдалим та 23 січня 2023 року шлюб був розірваний та встановлено місце проживання дитини разом з батьком.
Ще до розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 уїхала від родини та стала мешкати окремо, а потім зовсім поїхала за кордон.
З 2023 року по теперішній час ніякого зв`язку з дитиною не підтримує та участі у вихованні доньки не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини.
На підставі вищевикладеного він і звернувся з позовом до суду.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
06 листопада 2024 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду, витребувані докази по справі.
15 листопада 2024 року на виконання ухвали суду надійшло рішення виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 22 жовтня 2024 року № 329 разом з оригіналом висновку та долучені документи, що стали підставою для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав.
28 листопада 2024 року на запит суду з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку.
06 грудня 2024 року Ухвалою суду витребувані докази по справі.
06 грудня 2024 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та призначений її розгляд по суті справи.
18 грудня 2024 року на виконання ухвали суду з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України надійшла інформація щодо перетинання ОСОБА_2 державного кордону України.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою на місці перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
В судовому засіданні не з`ясовувалась думка малолітньої дитини оскільки за віком вона не може її висловити, дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечували проти позовних вимог позивача, висновок служби у справах дітей підтримала.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Вислухавши позивача, представника третьої особи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 9)
Відповідно до рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 січня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком було задоволено.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 квітня 2021 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, актовий запис № 4 був розірваний.
Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 11-13)
Відповідно до довідки про місце проживання від 27 вересня 2024 року № 11/317 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 10)
Відповідно до акту обстеження умов проживання зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У будинку створені всі належні умови, дитина забезпечена всім необхідним.(а.с. 53)
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_2, засвідчену приватним нотаріусом Білгород - Дністровського районного нотаріального округу, відповідно до якої остання повідомила, що не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у зв`язку з тим, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує їх доньку, дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 17)
На виконання ухвали суду про витребування доказів, 15.11.2024 надійшло рішення виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 22 жовтня 2024 рок № 329 з оригіналом висновку, відповідно до якого, з метою захисту прав та інтересів дітей, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 33-34)
На виконання ухвали суду від 06 грудня 2024 року про витребування доказів з центру обробки інформації Державної прикордонної служби України 18.12.2024 надійшов лист, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перетинала кордон: 09.06.2022 року виїзд з України; 19.10.2022 року в`їзд в Україну; 17.12.2022 виїзд з Україну; 12.02.2023 в`їзд в Україну; 09.09.2024 виїзд з України. (а.с. 84)
Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду.
Спірні правовідносини регулюються нормами матеріального права визначені, зокрема, Сімейним Кодексом України.
Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.
Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (мати) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
У справі відсутні докази застосування до відповідача ОСОБА_2 заходів впливу у вигляді попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При розгляді даної справи судом не встановлено, що мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.
Позивачем не доведено, що поведінка відповідача ОСОБА_2 , є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збігом життєвих обставин, які склалися навколо неї.
З матеріалів справи взагалі не можливо встановити яким чином мати ухиляється від виконання своїх обов`язків, які неправомірні дії нею вчиняються щодо дитини, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Також, ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Позивач не довів та не надав суду доказів, у чому полягає захист інтересів дитини, шляхом позбавлення матері по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, а також, що неналежне виконання нею батьківських обов`язків створює загрозу життю та здоров`ю дитини.
Відповідно до п. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
У даній конкретній справі, суд вважає висновок виконавчого комітету Старокозацької сільської ради недостатньо обґрунтованим, при надані висновку не враховані найкращі інтереси дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не доведено яким чином позбавлення батьківських прав матері малолітньої дитини буде відповідати її інтересам, вінне містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав, якими він керувався при прийнятті рішення (свідоме нехтування батьківськими обов`язками, яке має систематичний та постійний характер; не проявлення інтересу до дитини; особа матері становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №638/6919/16-ц, Постанові КЦС ВС від 20 березня 2024 року у справі № 204/2097/22).
В постанові КЦС ВС від 29 травня 2020 року у справі № 739/2159/18, зазначено, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Суд враховує поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, неналежне виконання нею батьківських обов`язків, які встановлені виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради, та вважає, що її слід попередити, що у разі продовження такої поведінки вона буде позбавлена батьківських прав.
Таким чином, з урахуванням обставин справи, того що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, судом встановлено, що в теперішній час відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, тому вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Покласти на службу у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України, суд,
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Покласти на службу у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських обов`язків.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Старокозаче, вулиця Соборна, 34.

Повний текст рішення складений 11 квітня 2025 року.

Суддя: