Справа № 554/8080/24
Провадження № 2/538/116/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2020 року до нього звернулася знайома ОСОБА_2 з проханням позичити їй 30000 грн. Він погодився позичити їй зазначені кошти, за умови повернення вказаних коштів до 16.05.2020 року, з обов`язковою умовою виплати відсотків за дану послугу у розмірі 300$, а у випадку надзвичайних обставин або у випадку неможливості повернути в зазначений строк, то відтермінувати зазначену суму з можливістю додаткових нарахувань на його власний розсуд. На підтвердження передачі грошей відповідачка власноруч в присутності свідка написала розписку й отримала гроші на її картковий рахунок ПриватБанку за номером картки НОМЕР_1 . Однак боржниця свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконала. 20.08.2023 року відповідачка повернула 500 грн і більше жодних перерахунків не робила. З 2020 року по 2024 рік загальна сума заборгованості становить 72000 грн та 720$. В зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримує.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідно до розписки про отримання грошей відповідачка ОСОБА_2 16.05.2020 року взяла в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 30000 грн. Зобов`язалась повернути кошти 15-го липня 2020 року в повному обсязі 30000 грн та відсоток у розмірі 300$ (а.с.6).

В розписці зазначено, що від зобов`язань позичальниця не звільняється за будь-яких обставин. Врезультаті порушень або неналежних виконань умов договору позивач має право нараховувати штрафні санкції на власний розсуд.

Позивачем були перераховані гроші відповідачці на картковий рахунок ПриватБанку за номером картки НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.7,8).

Станом на дату подання до суду позову 05.08.2024 року в добровільному порядку відповідачка свої обов`язки щодо повернення позичених грошових коштів не виконала та має перед позивачем заборгованість за договором позики грошових коштів в загальній сумі 72000 грн та 720 доларів США.

На підставі ст. 625 ЦК України, з врахуванням 10% штрафу на загальну суму заборгованості за кожен прострочений рік, 3% річних від простроченої суми, 15% від облікової ставки Національного банку України, позивачем було нараховано:

1. 10% штрафного нарахування з 30000 грн = 3000 грн;

2. 3% річних з 30000 грн = 900 грн;

3. 15% від облікової ставки НБУ з 30000 грн = 4500 грн.

Загальна річна сума заборгованості 38400 грн за рік.

84000 грн х на 5 років = 42000 грн. Тому 30000 грн + 42000 грн = 72000 грн.

1. 10% штрафного нарахування з 300$ = 30$;

2. 3% річних з 300$ = 9$;

3. 15% від облікової ставки НБУ з 300$ = 45$.

Загальна річна сума заборгованості 384$ за рік.

84$ х на 5 років = 420$. Тому 300$ + 420$ = 720$.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог, а саме слід стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 72000 грн та 720 доларів США за 5 років прострочення виплат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 533, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , картковий рахунок НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 72000 (сімдесят дві тисячі) грн та 720 (сімсот двадцять) доларів США за 5 років прострочення виплат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Бондарь