Справа № 692/122/25
Провадження № 2/692/188/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю: секретаря Савенко О.В.,

представника позивача Грушевого Ю.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екочек», про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екочек», про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що 01.02.2024 було укладено договір позики б/н, відповідно до якого позивач дав в борг відповідачу грошові кошти у сумі 7 556 563,48грн., на підтвердження чого відповідачем надано власноручну розписку. Відповідач зобов`язався повернути вказані кошти до 07.07.2024, однак у вказану дату кошти повернуті не були. Переговори, зустрічі та намагання домовитись щодо погашення боргу частинами результатів не дали, відповідач не реагував, тягнув час, потім відключив телефон та почав уникати зустрічей. 10.07.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією вимогою про повернення боргу, однак станом на час подачі позовної заяви борг не повернув.

Також 01.02.2024 між позивачем та третьою особою ТОВ «Екочек» було укладено договір поруки б/н, за умовами якого ТОВ «Екочек» поручився за зобов`язанням боржника. Позивач звертався до третьої особи з претензією-вимогою про виконання грошових зобов`язань, однак претензія була проігнорована.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 7 556 563,48 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2025 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано строк сторонам на подання відзиву, відповіді на відзив та запропоновано третій особі підготувати пояснення по справі, також зобов`язано позивача надати вказані в ухвалі оригінали документів.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив не надходив, натомість 12.03.2025 надійшла письмова заява про визнання позову, у якій відповідач позовні вимоги визнав повністю.

Ухвалою суду від 12.03.2025 у визнанні відповідачем позову відмовлено, справа призначена до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 26.03.2025 визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_2 та повторно зобов`язано надати оригінали документів.

У судове засіданні 08.04.2025 позивач ОСОБА_2 не прибув, його представник адвокат Грушевий В.Ю. надав витребувані судом документи. Позовні вимоги підтримав та на їх задоволенні наполягав, уточнивши, що у вимога про солідарне стягнення боргу є опискою. Вказав, що відповідно до договору від 01.02.2024 позивач дав в борг відповідачу кошти у розмірі 7 556 563,48 грн. з кінцевим терміном повернення 07.07.2024. Відповідач коштів не повернув, тому позивач звернувся до суду. Зазначив, що наявність коштів у позивача підтверджується випискою з рахунку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 як відповідач та представник третьої особи ТОВ «Екочек» позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив, що ним було отримано вказані кошти і він, будучи директором ТОВ «Екочек» їх використовував та не зміг повернути ні повністю, ні частково. Має намір кошти повернути приблизно за 2 роки.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи на основі всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповдіно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01.02.2024 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики б/н, відповідно умов якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 7 556 563,48 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики в строк, установлений цим договором.

Згідно п. 3 договору позичальник зобов`язався повернути позику у строк до 07.07.2024.

Згідно п. 4 Договору позика є безвідсотковою.

Відповідно до розписки від 01.02.2024, ОСОБА_1 отримав в борг від ОСОБА_2 кошти в сумі 7 556 563,48 грн., які зобов`язується повернути до 07.07.2024, претензій до кількості та якості коштів не має.

Згідно договору поруки б/н від 01.02.2024, він укладений між ТОВ «Екочек» (поручитель) та ОСОБА_3 (кредитор) та ТОВ «Екочек» поручилось за зобов`язаннями ОСОБА_1 за договором позики б/н від 01.02.2024, укладеним на суму 7 556 563,48 грн.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Екочек» вказаний ОСОБА_1 .

Згідно копії Вимоги від 10.07.2024 про виконання грошових зобов`язань за договором поруки від 01.02.2024 по договору позики від 01.02.2024, ОСОБА_3 пропонує ТОВ «Екочек» виконати обов`язок поручителя відповідно до умов договору поруки від 01.02.2024 та протягом 20 днів повернути отримані позичальником кошти в розмірі 7 556 563,48 грн.

Згідно копії Вимоги від 10.07.2024 про виконання грошових зобов`язань за договором позики від 01.02.2024, ОСОБА_3 пропонує ОСОБА_1 відповідно до договору позики від 01.02.2024 протягом 20 днів повернути отримані кошти в розмірі 7 556 563,48 грн.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про обіги № 250314SU07145900 від 14.03.2025, по рахунка клієнта ОСОБА_2 (фізична особа-підприємець) вбачається рух коштів за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 на загальну суму - дебетовий обіг: 9008293,33, кредитовий обіг: 9008300,23.

Згідно даних пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 23.09.2020 ОСОБА_2 має пенсію по інвалідності, 2 гр., загальне захворювання, довічно.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15.

З наявної в матеріалах справи розписки від 01.02.2024 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути борг позивачу ОСОБА_3 до визначеного в розписці строку до 07.07.2024 року.

Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригінала боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 квітня 2012 року, справа № 6-24ц12.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Верховний Суд виклав у постанові від 16 серпня 2021 року у справі № 640/14934/19 (провадження № 61-18933св20).

На підтвердження неповернутого відповідачем боргу, позивачем до матеріалів справи додано оригінали розписки від 01.02.2024 року, також факт неповернення боргу підтвердив у судовому засіданні відповідач, який визнав позовні вимоги повністю.

Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене та факт визнання позову відповідачем ОСОБА_1 , що є самостійною підставою задоволення позовних вимог, заявлений позов підлягає до задоволення.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заявлена сума позовних вимог становить 7556563, 48грн.

Відповідно до п.п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду майнової вимоги фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 1211,20 грн. до 15140,00 грн.).

Тому суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 15140,00 грн., розрахований відповідно до ЗУ «Про судовий збір», від сплати якого при подачі позову був звільнений позивач.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України та ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 01.02.2024 у розмірі 7 556 563 (сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 15 140,00 грн. який необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлений 10 квітня 2025року.