Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/583/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому прдготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину, третя особа: Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 з вернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину, третя особа: Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що сторони з червня 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах по липень 2024 року, але сам шлюб з відповідачем не було зареєстровано в органах ДРАЦСу.

Під час фактично шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу з ДРАЦСГ №6 від 19.11.2024 року відомості про батька записано відповідно до ч.1 cт. 135 СК України.

Позивач зазначає, що неодноразово зверталась із проханням до відповідача визнати батьківство на його сина, однак він навмисно почав ухилятись від проходження відповідної процедури оформлення батьківства у ДРАЦСу, таким чином відповідач намагається ухилитись від фінансово-матеріальної відповідальності утримання його дитини.

Разом з тим позивач вказує, що їй стало дуже важко самостійно утримувати сина, оскільки він росте та потребує матеріальної та фінансової допомоги від біологічного батька, у зв`язку з чим звернулася в суд із вимогою про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с. 24).

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає (а.с. 25).

Представник третьої особи про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з"явилася.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони з червня 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах по липень 2024 року.

Під час фактично шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.10.2023 року.

Згідно Витягу з ДРАЦСГ №6 від 19.11.2024 року відомості про батька записано відповідно до ч.1 cт. 135 СК України (а.с.14).

Разом з тим судом досліджено наступні докази: довідку про реєстрацію місця проживання, №21 від 25.01.2017 року, свідоцтво про народження, характеристики, довідку №17 від 22.10.2024 року, тощо (а.с.11-12, 33-35).

У відповідності до cт. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записують за її вказівкою.

Відповідно до cт. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини.

Охоронюваний законом інтерес дітей полягає в тому щоб знати свого батька і перебувати у правовому зв`язку з ним.

Відповідно до п.3 ч.2 cт.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визнається за рішенням суду.

Згідно обставин зазначених у позовній заяві відповідач не сплачує в добровільному порядку аліменти на утримання дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідачів які жодним чином не заперечили позовну вимогу, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дітей та те, що дитина відповідача проживає разом із позивачем (мамою) ОСОБА_1 і остання апріорі несе всі витрати на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитинит у розмірі по 3000 гривень, щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнена, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до відповідного актового запису № 121 від 20.08.2020 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши в графі: «відомості про батька» виключити відомості про прізвище батька - « ОСОБА_4 » змінивши відомості на - « ОСОБА_5 », а в графі «відомості про дитину» змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень на дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 05.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.04.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк