Провадження № 2-др/202/33/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

10 квітня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/11717/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/11717/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за результатом розгляду якої, 27 березня 2025 року ухвалено рішення.

28 березня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Зеленова О.Р. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 гривень.

09 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Дрозд Р.Ю. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заперечення на клопотання про долучення доказів в якому зазначив, що відповідач не звертався до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та не надав доказів понесення витрат на правову допомогу в строк, визначений ЦПК України. У відзиві на позов та під час розгляду справи, сторона відповідача не заявляла про наявність витрат на правову допомогу, не надавали попереднього розрахунку судових витрат та доказів понесення таких витрат відповідачем. Зокрема, представником відповідача не надано розрахунку часу витраченого адвокатом на надання правничих послуг. Окрім того, заявлений розмір витрат на правовоу допомогу в сумі 30000,00 гривень є завищеним та неспівмірним із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг. З урахуванням наведеного, наявні правові підстави для залишення клопотання представника відповідача про долучення доказів без розгляду (відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат).

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представники позивача та відповідача просили проводити судове засідання за їх відсутності.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/11717/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, в судовому засіданні 17 березня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення , яке відбудеться 27.03.2025 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2025 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/11717/24, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на 33/50 (тридцять три п`ятдесятих) та ОСОБА_2 , на 17/50 (сімнадцять п`ятдесятих) частин домоволодіння житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_1 частину житлового будинку (літ. А-2), а саме окрема квартира АДРЕСА_2 з наступними приміщеннями, прим. 1-1 (5,0 м2) - коридор; прим. 1-2 (6,2 м2) - коридор; прим. 1-3 (11,5 м2) - кухня; прим. 1-4 (3,7 м2) - ванна; прим. 1-5 (8,9 м2) житлова прим.; 1-6 (4,4 м2) - кладова; прим. 1-7 (15,3 м2) житлова. Разом 55 м2, в тому числі, житлова 24,2 м2 допоміжна - 30,8 м2; надвірні споруди: погріб під літ. А-2, вбиральня (літ. Ж), літній душ (літ. И), гараж тимчасовий (літ. З), вигрібна яма (літ. № 8). Виділено в натурі в особисту приватну власність ОСОБА_2 частину житлового будинку (літ. А -2), а саме окрема квартира АДРЕСА_3 , яка складається з наступних приміщень: прим, літ 2-1 кухні (10,9 м2); прим. літ. 2-2 (12,1 м2) - житлова; прим. літ. 2-3 (13.6 м2) - житлова; прим. літ. 2-4 (6,6 м2) житлова кімната, прим. 2-5 (3,7 м2)- санвузол; прим. 2-І (2,7 м2) - коридор мансарди; прим. 2-6 (14,4 м2) - житлова на мансарді. Загальна площа 64 м2, в тому числі житлова 46,7 м2 допоміжна - 17,3 м2.; надвірні споруди: ганок з піддашком (літ. а), погріб під літ. А-3-1, вбиральня (літ. Д), літній душ (літ. Е), вигрібна яма (літ. № 9). Залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ворота з хвірткою (літ. № 6), навіс (літ. Л), огорожу (літ. № 7) , огорожу (літ. № 5) та вимощення І, ІІ.У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Також вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат, та стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 , судові витрати в загальному розмірі 14843,20 гривень, з яких: 1211,20 гривень витрати зі сплати судового збору; 3632,00 гривень витрати на правничу допомогу; 10000,00 гривень - витрати на підготовку експертного висновку.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів.

У відзиві на позовну заяву, представником відповідача визначено передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень. Також зазначено, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги буде наданий пізніше, з дотриманням строків, встановлених ст. 141 ЦПК України.

Із клопотанням про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу та стягнення цих витрат, представник відповідача звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 28.03.2025 року, тобто з дотриманням процесуального строку, визначеного ст. 141 ЦПК України, на подання до суду відповідних доказів понесення судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

З поданих позивачем документів встановлено, що між ОСОБА_2 та адвокатом Зеленовою Ольгою Рудольфівною укладено Договір про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року, за умовами якого: адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень, надає замовнику правову допомогу та представляє її інтереси в Індустріальному суді м. Дніпропетровська по справі № 202/11717/24 (п.п. 1.2,1.2.1.); за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору, замовних сплачує адвокату винагороду в розмірі 30000,00 гривень (п. 3.1.); за домовленістю сторін оплата правової допомоги здійснюється на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт протягом 30 календарних днів після прийняття судом першої інстанції рішення по справі № 202/11717/24 (п. 4.1.).

Відповідно до Акту приймання наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 02.12.2024 року, складеного та підписаного 27.03.2025 року, адвокат Зеленова О.Р. передала, а ОСОБА_2 прийняла правову допомогу на загальну суму 30000 гривень, з яких: ознайомлення з матеріалами справи 202/11717/24, правовий аналіз позовної заяви ОСОБА_4 та доданих до позову доказів 3500 гривень; підготовка та подання адвокатського запити до ДМБТІ з метою отримання інформації з матеріалів технічної інвентаризації домоволодіння, що є предметом спору у справі 202/11717/24 та долучення до справи 1500 гривень; складання і подача до суду відзиву на позов в інтересах Замовника - 7500 гривень; складання і подача до суду Заперечень в інтересах Замовника - 2500 гривень; складання і подача до суду додаткових пояснень з додатками в інтересах Замовника - 2500 гривень; підготовка справи до розгляду, представництво інтересів ОСОБА_2 в судових засіданнях в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська у справі 202/11717/24, які відбулись 27.12.2024 року, 04.02.2025 року, 17.03.2025 року - 12500 гривень.

Отже, між відповідачем та її представником, як сторонами договору про надання правової допомоги, встановлений фіксований розмір обчислення гонорару 30000,00 гривень.

У такому випадку, саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Представником позивача подано заперечення в яких зазначає, що заявлений адвокатом відповідача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг, що по суті є клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Так, вирішуючи питання розподілу витрат на правову допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час, тощо.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також позицію позивача, представником якого надано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, оцінюючи наявні у справі докази, суть спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 10000 гривень.

Саме таких розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідає критеріям, закріпленим ЦПК України, зокрема, принципам співмірності, реальності та розумності судових витрат.

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Відповідно до 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6666,67 гривень.

З урахуванням викладених вище обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання представника відповідача та ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст. 127, 137-141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зеленової О.Р. про стягнення судових витрат по цивільній справі № 202/11717/24 задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі № 202/11717/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6666,67 гривень.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зеленової О.Р. про стягнення судових витрат відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Мачуський