Справа № 548/420/25
Провадження № 2/548/324/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Матвієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності спадкодавцю нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначив, що він ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 помер в м.Хорол Полтавська область, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто гараж з погрібом загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ним був збудований на підставі рішення №12 виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів від 18.10.1988 року.

Згідно з довідкою виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11 лютого 2025 року №09-08/275 слідує, що, ОСОБА_2 , був зареєстрований з 09.11.1982 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Свідоцтво про смерть НОМЕР_2 ), проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті був зареєстрований сам.

24.02.2025 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_2 помер в м.Хорол Полтавська область, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто гараж з погрібом загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ним був збудований на підставі рішення №12 виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів від 18.10.1988 року.

Згідно з довідкою виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11 лютого 2025 року №09-08/275 слідує, що, ОСОБА_2 , був зареєстрований з 09.11.1982 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Свідоцтво про смерть НОМЕР_2 ), проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті був зареєстрований сам.

З повідомлення приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Вовк А.М. від 13 лютого 2025 року за № 24/01-16 слідує, що 07.09.2023 року відкрито спадкову справу №58/2023 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає.

Згідно виписки з протоколу №12 засідання виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів від 18.10.1988 року надано ОСОБА_2 дозвіл на будівництво погріба з надземною будівлею.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відомості про те, що гараж з погрібом зданий в експлуатацію та реєстрація права власності на нього не була проведена за життя ОСОБА_2 питання належності його попередньому власнику та наступному його власнику ( спадкоємцю) може бути вирішено у судовому порядку. За даними Державного реєстру речових прав інформація про реєстрацію вказаного вище гаражу з погрібом відсутня.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно мені роз`яснено приватним нотаріусом Вовк А.М., що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який прийняв його спадщину.

З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна від 12.02.2025 року ФОП ОСОБА_3 ( інвентаризаційна справа №21/2025), вбачається, що об`єкт нерухомого майна гараж з погрібом без номера по АДРЕСА_1 , який був збудований ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №12 від 18.10.1988 року, станом на 12.02.2025 року відповідає таким характеристикам: Літ.А-1- гараж, Літ. ап.- погріб - загальна площа 41,5 кв.м..

З технічного паспорта на гараж без номера, АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_3 станом на 12 лютого 2025 року, вбачається, що вказана будівля перебуває у задовільному технічному стані та придатна до подальшої експлуатації.

Відповідно до Звіту про оцінку майна « гараж», що розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого», його ринкова вартість становить 116 500 грн..

Даний факт має юридичне значення, оскільки дозволить позивачу використовувати своє право, як власника, на розпорядження належним майном та повністю підтверджується: випискою з протоколу №12 засідання виконкому Хорольської міської ради народних депутатів від 18.10.1988 року; повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомого майна від 12.02.2025 року ФОП ОСОБА_3 .

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2ст.1220 ЦК України).

Згідност.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1297 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхтонеможебути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_3 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( код ЄДРПОУ: 22528612, адреса знаходження: м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 4, Лубенського району Полтавської області) про встановлення факту належності спадкодавцю нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 об`єкта нерухомого майна- гаража Літ.А-1, Літ. ап.- погріб загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна гараж Літ.А-1, Літ. ап.- погріб - загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод