Провадження № 2/522/271/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Єрганінової К.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_8 , про виділ в натурі частини домоволодіння та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_9 03.10.2023 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , третя особа: ОСОБА_8 та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 09.08.2024, просить суд:

- виділити ОСОБА_1 в натурі 35/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , згідно графічних додатків №1 та №2 до висновку експерта №10 від 30.09.2023 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а саме: у житловому будинку літери «Н» приміщення підвалу: 1 коридор, площею 13,2 кв.м., ІІ підсобне, площею 3,3 кв.м., ІІІ туалет, площею 1,6 кв.м., ІV підвал, площею 14,0 кв.м., V підвал, площею 3,3 кв.м., VІ підвал, площею 27,2 кв.м., VІІ підвал, площею 36,7 кв.м., VІІІ сходи, площею 4,9 кв.м., ІХ котельна, площею 14,7 кв.м.; 1-го поверху: 1-1 коридор, площею 16,1 кв.м., 1-2 житлова, площею 41,4 кв.м., 1-3 житлова, площею 27,5 кв.м., 1-4 коридор, площею 1,5 кв.м., 1-5 туалет, площею 2,3 кв.м., 1-6 їдальня, площею 20,9 кв.м, 1-7 кухня, площею 14,7 кв.м., Х сходи, площею 4,9 кв.м.; ІІ-го поверху: 1-9 коридор, площею 21,9 кв.м., 1-10 житлова, площею 39,0 кв.м., 1-11 санвузол, площею 16,1 кв.м., 1-12 житлова, площею 31,0 кв.м., 1-13 ванна, площею 14,7 кв.м., ХІ сходи площею 4,9 кв.м., ІІІ-го поверху: 1-14 коридор, площею 14,2 кв.м., 1-15 санвузол, площею 5,5 кв.м., 1-16 житлова, площею 18,9 кв.м., 1-17 житлова, площею 28,7 кв.м., 1-18 житлова, площею 27,8 кв.м., ХІІ сходи, площею 4,9 кв.м., загальною площею 475,8 кв.м., житловою площею 235,2 кв.м., гараж літери «К», котельня літери «П», 35/100 частин огорожі №4-6, 8, 9, 35/100 частин вимощення ІІ;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку, площею 265 кв.м. зі складу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:021:0064, з боку фасадної межі, лівої бокової межі та задньої межі, з існуючим виходом (входом) через земельну ділянку загального користування на АДРЕСА_1 , згідно графічного додатку №3 до висновку експерта №10 від 30.09.2023 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи;

- виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 142 кв.м., зі складу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:021:0064, що розташована під житловим будинком літера «Н» в габаритах розташування мансардного поверху та горища згідно графічного додатку №3 до висновку експерта №10 від 30.09.2023 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи;

- залишити в спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 земельну ділянку площею 66 кв.м. зі складу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:021:0064 з боку фасадної межі згідно графічного додатку №3 до висновку експерта №10 від 30.09.2023 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи;

- залишити в спільній частковій власності ., ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 земельну ділянку площею 552 кв.м. зі складу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:021:0064 з боку фасадної межі, задньої межі та правої бокової межі з існуючим виходом (входом) на АДРЕСА_1 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :52:021:0064.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Писареком Є.С., зареєстрованого в реєстрі за №5277, є власником 35/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння в цілому складається з двох житлових будинків, зазначених на плані під літерами «Н» та «О, ОІ», загальною площею 1377,2 кв.м., житловою площею 629,7 кв.м. на надвірних споруд, зазначених на плані під літерами «К», «Л» - гаражі, «П» - котельня, №4-6,8 огорожа, ІІ замощення. Домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності, в якому 9/100 його частин належить ОСОБА_2 , 9/100 частин ОСОБА_10 , 8/100 частин ОСОБА_6 , 6/100 частин ОСОБА_5 , 4/100 частин ОСОБА_4 , 29/100 частин ОСОБА_3 20.07.2018 всі співвласники уклали договір про встановлення порядку володіння та користування спільним майном. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка має кадастровий номер :52:021:0064, площею 0,1025 га. Відповідно до договору про встановлення земельного сервітуту від 13.08.2019 на частину земельної ділянки встановлений земельний сервітут на користь ОСОБА_8 для проходу та проїзду на велосипеді. Площа сервітуту складає 51 кв.м., розташований з боку фасадної та правої бокової межі. Постановою Одеського апеляційного суду від 11.08.2022 у справі №522/16147/18, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 30.08.2023, визнано за ОСОБА_1 право власності на 35/100 частин земельною ділянки площею 0,1025 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає частці ОСОБА_1 у праві власності на домоволодіння. На теперішній час наявність спільної часткової власності на земельну ділянку та домоволодіння, не надає позивачу можливості у повному обсязі розпоряджатися майном, яке належить йому на праві власності, без узгодження з іншими власниками, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Згідно висновку експерта №10 від 30.09.2023 виділення 35/100 частин домоволодіння є технічно можливим. Судовим експертом запропоновано один варіант виділу частини домоволодіння з урахування порядку користування, що склався, а також договору про встановлення порядку володіння та користування спільним майном від 20.07.2018 та договору купівлі-продажу від 14.10.2014. Даний варіант виділу частини домоволодіння не пов`язаний з переплануванням приміщень житлових будинків, а позивачу запропоновані до виділу будівлі та споруди, що відповідають розміру частки в праві власності на садибу, порядку користування та договорам.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 05.10.2023 позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову, ухвалою від 11.10.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 30.11.2023.

До суду 29.11.2023 надійшов відзив від представника ОСОБА_3 ОСОБА_13 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування відзиву зазначено, що єдиним доказом про можливість виділу позивачем подано висновок експерта №10 від 30.09.2023, однак такий висновок є неналежним доказом та не може бути прийнятий судом до уваги. Позивач не вказує, що він не може погодити з іншими співвласниками. Він ні до кого не звертався, ніяких пропозицій не надсилав. Ніхто з співвласників не розуміє, що потрібно позивачу. При наявності договору про встановлення порядку володіння та користування спільним майном, виділ в натурі є неприпустимий, оскільки домовленість вже встановлена, договір є чинним. В будинку «Н» знаходяться приміщення, які перебувають у користуванні ОСОБА_3 , тому виділ неможливий, адже у висновку експерта не враховані комунікації, які належать ОСОБА_3 . У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 зможе відключити ОСОБА_3 від систем комунікації, чим створить загрозу для нормального проживання. Насадження на ділянці є загальними і висновком експерта це питання не досліджувалося. Звертаючись до експерта, ОСОБА_1 не був учасником справи, тому мав бути наданий висновок експерта за результатами експертного дослідження, а не судової експертизи. Експерт був відсутній за місцезнаходженням об`єкту дослідження, що суперечить законодавству. Представник відповідача наводить неточності та порушення при проведенні експертизи, зокрема і принципу розрахунку щодо виділу земельної ділянки, тому такий висновок є неналежним доказом. У ОСОБА_1 немає цілісності будинку для його виділу, адже мансардний поверх належить ОСОБА_3 .

У підготовчому засіданні 30.11.2023 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_13 , було відкладено розгляд справи на 24.01.2024, у зв`язку з тим, що не всі учасники справи були сповіщенні належним чином.

До суду 22.01.2024 надійшов відзив представника ОСОБА_6 ОСОБА_14 , згідно якого заперечує проти позову, з огляду на те, що відсутня технічна можливість виділу в натурі частки домоволодіння та земельної ділянки. У висновку експерта, який доданий до позову наявні посилання на два нормативно-правові акти, які втратили чинність і оновлений нормативний акт взагалі не був застосований експертом ОСОБА_15 і в результаті такий висновок суперечить Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №488 від 12.05.2023. Приміщення «Н», «О», «О1» побудовані на одному фундаменті, мають спільні конструктивні елементи, стіни, дахові перекриття, несучі конструкції. Домоволодіння облаштоване однією системою комунікацій. Відокремлених мереж каналізації, водопостачання, газопостачання частка будинку ОСОБА_1 не має. Висновок експерта здійснено без врахування технічних характеристик часток домоволодіння інших співвласників. У запропонованому варіанті виділу в натурі земельної ділянки відсутнє дослідження щодо виконання протипожежних норм для співвласників домоволодіння. Експерт не врахувала, що над приміщенням ОСОБА_1 знаходяться житлові приміщення ОСОБА_3 , а стіни приміщень є спільними з житловими приміщеннями ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Через територію яка у додатку №3 до висновку експерта виділена позивачу проходить мережа каналізації спільна для часток будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Поділ земельної ділянки можливий лише у разі можливості поділу будинку, а така технічна можливість відсутня. У спільній для часток ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 стіні, яка за висновком експерта повинна відійти до будинку ОСОБА_1 знаходяться вентиляційні канали та димохід. Частина земельної ділянки, що проходить вздовж лівого бічного фасаду будинку, яку ОСОБА_1 просить йому виділити, є єдиним аварійно-пожежним проходом до задньої частини будинку. Цей прохід не може бути передано у власність одному співвласнику, оскільки це буде порушенням протипожежних норм. Також, прохід до задньої частини будинку має залишитися доступним для всіх співвласників для можливості виконання ремонтних і опоряджувальних робіт внутрішнього фасаду будинку та для вільного доступу до газових лічильників всіх власників, які розташовані на бічній стіні домоволодіння. Тому, намір ОСОБА_1 захопити половину спільної земельної ділянки має своїм наслідком порушення законних прав та інтересів ОСОБА_6 та інших власників.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувачам суду, розгляд справи у підготовчому засіданні 24.01.2024 було відкладено на 19.03.2024.

До суду 20.02.2024 надійшов відзив представника ОСОБА_2 ОСОБА_13 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Доводи відзиву такі самі як у відзиві ОСОБА_3 . Також зазначено, що на момент придбання ОСОБА_1 частини домоволодіння ОСОБА_2 була однією з трьох співвласників, які приватизували земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Потім на прохання ОСОБА_3 . ОСОБА_2 підписала договір про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку, у зв`язку з визначенням часток та виникнення права спільної часткової власності на неї. Коли ОСОБА_2 була однією з трьох власників земельної ділянки ні про який поділ і виділ частини спільного фасадного двору мови не було. Цього без дозволу ОСОБА_2 не могло відбутися. Тепер ОСОБА_1 хоче перед вікном ОСОБА_2 поставити триметровий паркан і ще розділити сумісний фасадний дів і залишити ОСОБА_2 з співвласниками сумісного домоволодіння без єдиного протипожежного проходу до дворової ділянки заднього фасаду.

До суду 19.03.2024 надійшов відзив представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування відзиву зазначено, що доводи позивача про наявність обмежень обсягу його права відносно його частки майна жодним чином не підтверджено. Задоволення позову ОСОБА_1 призведе до порушення прав всіх інших співвласників на догоду неправомірних та безпідставних вимог позивача, що порушує принцип розумності в цивільному процесі.

У підготовчому провадженні 19.03.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ОСОБА_10 помер, у зв`язку з чим було задоволено клопотання представника позивача про витребування копії спадкової справи, з метою отримання спадкової справи розгляд справи відкладено на 11.04.2024.

До суду 03.04.2024 надійшла від представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 відповідь на відзив ОСОБА_4 , згідно якої зазначає, що право співвласника на виділ не залежить від того чи порушуються його права, лише від технічної можливості такого виділу. Приміщення в житловому будинку літ. Н, яким позивач фактично користується та просить виділити собі у власність є ізольованим та має окремий вхід. Виділ в натурі частки у домоволодіння є технічно можливим та жодним чином не порушуватиме права інших співвласників. Позивач просить виділити йому лише ті приміщення, якими він фактично користується відповідно до договору від 20.07.2018. Позивачем обрано судовий порядок виділу, адже не всі співвласники проживають в м.Одесі, наприклад, ОСОБА_5 є громадянкою рф та зареєстрована в м.москва.

У підготовчому засіданні 11.04.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розгляд справи відкладено на 22.05.2024, у зв`язку з ненаданням нотаріусом копії спадкової справи, витребувано інформацію про осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10 .

У підготовчому засіданні 22.05.2024 проведеному за участі представника ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було залучено до участі у справі співвідповідачів правонаступників ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . З метою ознайомлення співвідповідачів зі справою, розгляд справи відкладено на 26.06.2024.

До суду 12.06.2024 надійшла від представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 відповідь на відзив ОСОБА_2 , згідно якої зазначено, що доводи про неналежність як доказу висновку експерта є неспроможними, адже не вказано, що не можна повести експертизу до відкриття провадження у справі, експертом ОСОБА_15 була надана чітка, послідовна відповідь на кожне з цих питань. Наявність сервітуту досліджена експертом. Частка приміщення ОСОБА_2 знаходиться в будинку літ. «О, О1» і виділ частки позивача жодним чином не порушить її прав. Відсутність окремої мережі водопостачання та водовідведення не свідчить про неможливість такого облаштування у разі виділу частки позивача. Також у висновку вказано про врахування вимог протипожежної безпеки.

До суду 12.06.2024 надійшла від представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 відповідь на відзив ОСОБА_6 , у якому вказано, що нормативно-правові акти, які використані у висновку експертом станом на день його складення 30.09.2023 були чинними, а втратили свою чинність пізніше. Нормативно-правові акти не ставлять можливість виділу частки з нерухомого майна від наявності відокремленого фундаменту. Виділ частки позивача збереже доступ співвласників до лічильників газового обліку. В ізольованому приміщенні, яким користується позивач відсутній доступ до приміщень ОСОБА_3 . Доступ до приміщень мансарди наявний лише з боку житлового будинку «О,О1». До заднього двору є прохід через будинок літери «О, О1», а не лише через земельну ділянку, що пропонуються до виділу позивачу.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_14 подала до суду 26.06.2024 заперечення на відповідь на відзив, у якій зазначено, що у висновку експерта не досліджено обстеження часток інших співвласників. Також висновок експерта не відповідає Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, адже поділ земельної ділянки проведено експертом за відсутності технічної документації із землеустрою, також не надано рекомендації про розроблення та узгодження проекту реконструкції. Виділ частки ОСОБА_1 з технічної точки зору можливий лише у якості квартири, а е відокремленого житлового будинку, доводи відповіді на відзив даної обставини не спростовують. Необґрунтованим є посилання представника позивача на дотримання при виділі норм протипожежної безпеки з огляду на застосування експертом нормативного акту ДБН В1.1.-7-2002, який втрати чинність 01.06.2017. Доводи про здійснення проходу до заднього двору через будинок літери «О,О1» спростовуються технічним паспортом.

У підготовчому засіданні 26.06.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Речицького В.В., представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , та відповідача ОСОБА_3 , було задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_10 та вилучення останнього з кола відповідачів, прийнято відзиви та відповіді на відзиви, залишено без розгляду заяву про залишення позову без руху від представника ОСОБА_3 Речицькогго В.В. та прийнято заперечення на відповідь на відзив, відкладено розгляд клопотання про призначення експертизи для надання можливості самостійного проведення експертизи. Розгляд справи відкладено для надання представнику позивачу часу для подання заяви про зміну предмету позову на 08.07.2024.

У зв`язку з відключенням подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у підготовчому засіданні 08.07.2024 відкладено на 12.08.2024.

У підготовчому засіданні 12.08.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 та відповідача ОСОБА_3 було прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову від 09.08.2024, за заявою представника позивача залишено без розгляду заяви останньої від 23.01.2024 та 05.07.2024 про уточнення позовних вимог, прийнято до розгляду клопотання про визначення попереднього розрахунку суми судових витрат від 09.08.2024 та заяву про приєднання доказів від 09.08.2024. Протокольною ухвалою від 12.08.2024 повернуто ОСОБА_3 помилково сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. З метою надання часу відповідачам та третій особі подати відзив на заяву про зміну предмету позову, розгляд справи відкладено на 30.09.2024.

До суду 27.08.2024 надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову від представника ОСОБА_3 ОСОБА_14 , зміст доводів якого тотожний первинному відзиву.

До суду 28.08.2024 надійшов відзив представника ОСОБА_3 ОСОБА_13 у якому вказує, що нова редакція позовних вимог порушує сам принцип виділу частки і існування права спільної часткової власності. Задоволення позову призведе до створення чотирьох нових земельних ділянок з різним правовим статусом. ОСОБА_3 не просила виділяти їй разом з позивачем земельну ділянку площею 142 кв.м. Крім того, залишення ОСОБА_1 учасником права спільної часткової власності відносно двох земельних ділянок суперечить інституту виділу частки. Позивач фактично просить здійснити поділ земельної ділянки, а не виділ.

У підготовчому засіданні 30.09.2024 проведеному за участі представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_18 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 та відповідача ОСОБА_3 було прийнято відзиви, задоволено клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта. В результаті проведених підготовчих дій було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 30.10.2024.

До суду 30.10.2024 надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_14 у яких вказує, що ОСОБА_1 без дозволу органів ДАБК здійснив незаконно прибудову в результаті якої загальна площа збільшилася на 13,7 кв.м.

У судовому засіданні 30.10.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_8 , було ухвалено перевірити адреси реєстрації залучених співвідповідачів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 , у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 11.12.2024.

У судовому засіданні 11.12.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_8 було виключено з кола відповідачів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , адже спадщину прийняла лише ОСОБА_7 . Долучено додаткові пояснення та подані докази. Представник позивача ОСОБА_9 надала вступне слово, з метою виклику та допиту експерта розгляд справи відкладено на 28.01.2025.

У судовому засіданні 28.01.2025 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_8 , представник позивача повідомила, що експерт зможе взяти участь в судовому засіданні лише в режимі відеоконференції. Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 та представник ОСОБА_4 ОСОБА_17 надали вступні слово, у яких заперечували проти позову. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підтримали своїх представників. У зв`язку з закінченням часу для розгляду справи, з метою повторного виклику експерта розгляд справи було відкладено на 10.02.2025.

У судовому засіданні 10.02.2025 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_8 було допитано експерта ОСОБА_15 , яка пояснила, що наявність спільного даху, крівлі не є перешкодою для виділення частки майна, по методиці спільний фундамент не частина будівлі, наявність підземної каналізації на висновок не впливає, а правила протипожежної безпеки враховані при надані висновку. Повідомила, що під час дії режиму правового стану можливо здійснити обстеження в режимі відеконференції, у висновку вказано, що досліджувалася лише та частина садиби, яка виділяється. Самовільна добудова до уваги не бралася під час проведення експертизи. У судовому засіданні оголошено перерву до 05.03.2025.

У судовому засіданні 05.03.2025 відкладено розгляд справи на 20.03.2025 у зв`язку з задоволенням клопотання представника ОСОБА_13 .

У судовому засіданні 20.03.2025 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_13 , представника ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_17 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_8 було залишено без розгляду клопотання про виклик та допит експерта. Судом відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про призначення проведення повторної експертизи.

Підставою відмови у призначенні експертизи слугувало те, що у матеріалах справи наявні два висновки експерта, один наданий позивачем, інший складений на замовлення відповідача.

Згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Сторони не погоджуються з висновками одна одного, однак такі обставини не є підставою для проведення повторної експертизи.

Крім того, суд застосував загально-науковий метод пізнання «Бритва Оккама», згідно якого все слід спрощувати, а не плодити нові сутності без необхідності, тобто відсутня необхідність у складення третього висновку експерта, адже вже два наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні 20.03.2025 було оголошено перерву до 31.03.2025.

У судовому засіданні 31.03.2025 було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи, адже остання реалізувала свої права, шляхом надання письмової промови у судових дебатах, а на підтвердження обставин для відкладення хвороби доказів надано не було.

Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_14 не визнала позов у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Речицький В.В. підтримав доводи представника ОСОБА_14

ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_8 заперечували проти позову.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_17 також заперечував проти позову.

Представник позивача ОСОБА_9 , яка не з`явилася у судове засідання подала до суду судові дебати викладені у письмовій формі у яких просить задовольнити позов.

Інші учасники справи, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їхніх часток у приватній власності.

У випадку переобладнання та перепланування жилого будинку, що передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідно отримати документи, що дають право на виконання таких робіт.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5277, ОСОБА_21 продала, а ОСОБА_22 , який діяв від імені ОСОБА_1 , купив 35/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з двох житлових будинків, зазначених на пані під літерами «Н» та «О, ОІ», загальною площею 1377,2 кв.м, житловою площею 629,7 кв.м та надвірних споруд, зазначених на плані під літерами: «К», «Л» - гаражі, «П» - котельня, №4-6,8 огорожа, ІІ замощення, розташованих на земельній ділянці площею 1027 м», яка знаходиться у фактичному користуванні.

У користування покупця за зазначеним договором переходить: із літери «Н»: житлова 1-2; житлова 1-3; житлова 1-10; житлова 1-12; житлова 1-16; житлова 1-17; житлова 1-18; їдальня 1-6; кухня 1- 7; туалет ІІІ; туалет 1-5; ванна 1-13; санвузол 1-11; санвузол 1-15; коридор 1; коридор -1-1; коридор 1-4; коридор 1-9; коридор 1-14; підвал - ІV; підвал VІ; підвал VІІ; підсобне ІІ; підсобне V; сходи VІІІ; сходи Х; сходи ХІ; сходи ХІІ; котельня ІХ; літера «П» - котельня; житловою площею 235,2 кв.м. (т.1 а.с.58-60).

12.07.2018 всі співвласники домоволодіння уклали договір про встановлення порядку володіння та користування спільним майном (реєстровий № 1128), який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік О.В., предметом якого є визначення часток у домоволодінні та приміщень, які знаходяться у користуванні осіб, що його підписали (т.1 а.с.61-64).

Домоволодіння під АДРЕСА_1 розташовано на земельній ділянці, яка має кадастровий номер :52:021:0064, площу 0,1025 га та цільове призначення: В.02.01 Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова).

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.08.2022, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 30.08.2023, у справі №522/16147/18 скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси та прийнято нову постанову, якою визнано за ОСОБА_1 право власності на 35/100 частин земельної ділянки, площею 0,1025 га, кадастровий номер: :52:021:0064, цільове призначення: В.02.01 Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова) , що розташована по АДРЕСА_1 . Припинено право власності ОСОБА_3 на 35/100 частин земельної ділянки, площею 0,1025 га, кадастровий номер: :52:021:0064, цільове призначення: В.02.01 Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова), що розташована по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.12-22, 23-42).

Домоволодіння та земельна ділянка знаходиться у спільній частковій власності:

- 29/100 частин належить ОСОБА_3 ;

- 9/100 частин належить ОСОБА_2 ;

- 9/100 частин належить ОСОБА_7 як правонаступнику ОСОБА_10 ;

- 35/100 частин належить ОСОБА_1 ;

- 8/100 частин належить ОСОБА_6 ;

- 6/100 частин належить ОСОБА_5 ;

- 4/100 частин належить ОСОБА_4 .

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка №:52:021:0064 обтяжена сервітутом на право проходу та проїзду на велосипеді по ділянці площею 0,0051 га на підставі договору про встановлення земельного сервітуту, посвідченого Шевиріною А.О. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 13.08.2019 (т.1 а.с.52-53).

З договору про встановлення земельного сервітуту від 13.08.2019, посвідченого Шевиріною А.О. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №548, вбачається встановлення сервітуту на користь ОСОБА_8 (т.1 а.с.65-68).

Згідно листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.11.2024, при комісійному обстеженні, яке було проведено 12.11.2024 районною адміністрацію, за участю представників Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради та спільно з заявником ОСОБА_3 , встановлено, що у рівні 3-го поверху будинку АДРЕСА_1 встановлено факт наявності прибудови, орієнтованою площею до 15,0 кв.м., яка самовільно влаштована в частині будинку, що на праві приватної власності належить співвласнику ОСОБА_1 . Згідно з даними Реєстру будівельної діяльності відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних/декларативних документів на улаштування прибудови, що підтверджує факт самовільної реконструкції частини зазначено будинку (т.4 а.с.35).

Згідно висновку експерта №10 за результати проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за зверненням адвоката Гонтар Поліни Анатоліївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про виділення частки садиби (житлового будинку та земельної ділянки в натурі) від 30 вересня 2023, складеного судовим експертом Фесун Ларисою Анатоліївною, виділ в натурі належних на праві власності ОСОБА_1 35/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно порядку користування, що склався, та закріпленого договором про встановлення порядку володіння та користування спільним майном від 20.07.2018, технічно є можливим. Запропоновано один варіант виділу частини домоволодіння, за яким ОСОБА_1 пропонується до виділу будівлі та споруди в складі: частина житлового будинку літери «Н» в складі приміщень: підвального поверху: 1 коридор, площею 13,2 кв.м., ІІ підсобне, площею 3,3 кв.м., ІІІ вбиральня, площею 1,6 кв.м., ІV підвальне приміщення, площею 14,0 кв.м., V підвальне приміщення, площею 3,3 кв.м., VІ підвальне приміщення, площею 27,2 кв.м., VІІ підвальне приміщення, площею 36,7 кв.м., VІІІ сходи, площею 4,9 кв.м., ІХ котельна, площею 14,7 кв.м.; першого поверху: 1-1 коридор, площею 16,1 кв.м., 1-2 житлова кімната, площею 41,4 кв.м., 1-3 житлова кімната, площею 27,5 кв.м., 1-4 коридор, площею 1,5 кв.м., 1-5 вбиральня, площею 2,3 кв.м., 1-6 їдальня, площею 20,9 кв.м, 1-7 кухня, площею 14,7 кв.м., Х сходи, площею 4,9 кв.м.; другого поверху: 1-9 коридор, площею 21,9 кв.м., 1-10 житлова кімната, площею 39,0 кв.м., 1-11 санвузол, площею 16,1 кв.м., 1-12 житлова кімната, площею 31,0 кв.м., 1-13 ванна кімната, площею 14,7 кв.м., ХІ сходи, площею 4,9 кв.м., третього поверху: 1-14 коридор, площею 14,2 кв.м., 1-15 санвузол, площею 5,5 кв.м., 1-16 житлова кімната, площею 18,9 кв.м., 1-17 житлова кімната, площею 28,7 кв.м., 1-18 житлова кімната, площею 27,8 кв.м., ХІІ сходи, площею 4,9 кв.м., загальною площею 475,8 кв.м., житловою площею 235,2 кв.м., а також господарській будівлі та споруди: гараж літери «К», котельня літери «П», 35/100 частин огорожі №4-6, 8, 9, 35/100 частин вимощення ІІ (т.1 а.с.88-128).

Разом з тим, 16.09.2024 судовими експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Ярован В.М., Стець С.Л. складено висновок експертів №24-3594 судової будівельно-технічної та комісійної земельно-технічної експертизи на замовлення ОСОБА_3 , згідно якого, з урахуванням об`ємно-планувальних та конструктивних рішень житлового будинку, фактичного порядку користування приміщеннями та будівлями, який склався протягом часу, аналізуючи вимоги методичного посібника по визначенню можливості поділу об`єктів нерухомості КНІДЕСЕ та порядку проведення технічної інвентаризації, відсутня технічна можливість виділу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 35/100 частки домоволодіння, яка належить співвласнику ОСОБА_1 (т.3 а.с.174-199).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Висновок судового експерта відповідно до ч.1 ст. 102 ЦПК України це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, то такий висновок є недопустимим доказом, що відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 04 листопада 2020 року у справі №904/684/18.

Відтак, судовий експерт Фесун Л.А. підготувала висновок на замовлення представника позивача ОСОБА_9 , сторінка 5 висновку містить зазначення про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України.

Доводи представників відповідачів про те, що на момент складення висновку провадження у справі не було відкрите є необґрунтованими, адже згідно ч.1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Мова не йде про те, що таке замовлення має відбутися виключно після відкриття провадження у судовій справі.

Разом з тим, висновок судових експертів ОНДІСЕ Ярован В.М та ОСОБА_23 виконано на замовлення ОСОБА_3 під час розгляду справи, на 3 сторінці висновку вказано, що судові експерти про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків ст.385 КК України попереджені.

Тож, матеріали справи містять два взаємовиключних висновки експертів, які за формою відповідають вимогам чинного законодавства та підготовлені на замовлення учасників справи.

Суд, оцінюючи доводи сторін щодо неналежності висновку кожного з них, прийшов до наступних висновків.

Експерт Фесун Л.А. не була присутня за місцем розташування домоволодіння, проводила обстеження садиби в режимі телеконференції в присутності ОСОБА_1 , його адвоката Гонтар П.А., сина співвласниці ОСОБА_3 .

Експерти ОНДІСЕ проводили обстеження особисто та ід час обстеження були присутні ОСОБА_24 та його представник ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (діє в інтересах та представник за довіреністю ОСОБА_7 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та представник ОСОБА_6 ОСОБА_14 , ОСОБА_8 .

При тому, експерт ОСОБА_15 досліджувала лише частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літери «Н», яким фактично користується ОСОБА_1 , в той час як експерти ОНДІСЕ проводили дослідження всього домоволодіння.

Експерти ОСОБА_25 та ОСОБА_23 вказали, що уздовж зовнішніх стін житлового будинку літ. «Н» проходить єдиний можливий безперешкодний прохід до газових лічильників інших співвласників домоволодіння, які встановлені уздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «О, О1», яка орієнтована на праву зовнішню межу земельної ділянки також уздовж зовнішніх стін житлового будинку літ. «Н» проходить єдиний можливий безперешкодний прохід до газових лічильників інших співвласників домоволодіння, які встановлені уздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «О, О1» для можливості їх обслуговування. Також вказано, що житлові будинки літ. «Н» та літ. «О, О1» зведені в один етап на одному (цілісному) залізобетонному фундаменті, мають загальну покрівлю. 35/100 частка домоволодіння співвласника ОСОБА_1 , а саме в частині приміщень житлового будинку літ. «Н», відокремлена від часток інших співвласників, має самостійний вхід та облаштована окремими точками обліку (лічильниками). При цьому зазначено, наступне:

- оскільки експерту на дослідження не надано проектну документації на домоволодіння, встановити наявність окремих самостійних мереж водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання 35/100 частин домоволодіння належної співвласнику ОСОБА_1 не надається можливим;

- загальна площа житлових будинків літ. «Н, О,О1» згідно даних технічного паспорту КП «БТІ» ОМР від 23.09.2019 не відповідає загальній площі, яка вказана у правовстановлюючих документах на домоволодіння, а саме загальну площу збільшено на 13,7 кв.м.;

- над приміщеннями третього поверху співвласника ОСОБА_26 розташована мансарда, у склад якої входять житлові та нежитлові приміщення, у т.ч. санвузол;

- водовідведення (2 точки підключення мереж каналізації) із санвузлу мансарди улаштовано безпосередньо через приміщення співвласника ОСОБА_1 ;

- через те, що над частиною житлового будинку співвласника ОСОБА_1 розташовано мансарду іншого співвласника домоволодіння (гр. ОСОБА_3 ), відсутня можливість виділу у особисту власність частини земельної ділянки, яка знаходиться під частиною будинку Літ. «Н»;

- через те, що над частиною житлового будинку співвласника ОСОБА_27 розташована мансарда іншого співвласника домоволодіння (гр. ОСОБА_3 ), один з основних конструктивних елементів будинку - покрівля використовується двома співвласниками та не може бути розділена;

- порядок користування земельною ділянкою між усіма співвласниками не встановлено, вся площа земельної ділянки знаходиться у загальному користуванні усіх співвласників, а існуюче планування не надає можливості виділити окремі ізольовані частини.

Вхід та в?їзд на земельну ділянку усіма співвласниками домоволодіння здійснюється через одні металеві ворота та хвіртку які влаштовано у фасадній частині огорожі, з боку АДРЕСА_1 .

Експерт ОСОБА_15 врахувала наявність мансарди, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 , однак вважала за можливе виділ частки позивача з необхідністю звернення до водопостачальної організації для вирішення питання встановлення індивідуального приладу обліку води.

На переконання суду, наявність спільної покрівлі у двох співвласників перешкоджає виділу частки одного з співвласників у окремий ізольований об`єкт нерухомості, можливо лише виокремлення ізольованого помешкання в житловому будинку, тобто квартири.

Разом з тим, як правильно вказували представники відповідачів експерт Фесун Л.А. при розгляді питання можливості виділу земельної ділянки фактично здійснила поділ земельної ділянки з різними правовими статусами, адже частину земельної ділянки під житловим будинком літери «Н» в габаритах розташування мансардного поверху та горища, площею 142 кв.м. запропонувала до виділу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 особисто виділила земельну ділянку площею 265 кв.м., яка знаходитиметься з боку фасадної межі, лівої бокової межі та задньої межі з існуючим виходом (входом) через земельну ділянку загального користування; співвласникам з сумарними частками 65/100 залишила земельну ділянку з боку фасадної межі, задньої межі та правої бокової межі площею 1025 кв.м., в тому числі земельні ділянки загального користування. З існуючим виходом (входом) на провулок Аркадіївський. Експерт вказала, що для забезпечення нормальних умов експлуатації житлових будинків літера «Н» та літера «О, О1» співвласники зобов`язані експлуатувати та ремонтувати загальні підземні комунікації з дотриманням правил добросусідства з наданням безперешкодного доступу в разі аварійних ситуацій.

Тобто, експерт ОСОБА_15 не виділила ОСОБА_1 частину земельної ділянки, а розділила спільну часткову власність співвласників на окремі частини, одна з яких належала б позивачу, інша позивачу та відповідача ОСОБА_3 разом, третя відійшла б іншим співвласникам, а четверта залишилася у загальному користуванні, адже прохід на територію лише один з провулку Аркадіївського, яким також користується третя особа на підставі встановленого сервітуту.

При тому, відзначення експерта про обов`язки співвласників ремонтувати підземні комунікації з дотриманням правил добросусідства не відповідає меті виділу в натурі частини земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Судовий експерт Фесун Л.А. допитувалася у судовому засіданні, беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на запитання головуючого щодо відсутності межі у висновку та поворотних точок, щоб з`єднати частину земельної ділянки умовними лініями для виділу її в натурі пояснила, що може надати роз`яснення, де вказати такі поворотні точки, а відстань від кута земельної ділянки огородженої парканом зазначена на схемі.

Тобто, судовим експертом на схемі не відзначено всіх характеристик необхідних для виділу земельної ділянки в натурі.

На запитання представника відповідача щодо проходження лінії розділу по середині стіни, експерт сказала, що такий поділ, відповідно до якого стіна розподіляється навпіл, тобто на двох, передбачений методичними рекомендаціями.

Крім того, слід враховувати обставини врахування правил протипожежної безпеки, посилання на які міститься у висновку експерта, однак конкретно не описані, адже представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що до задньої частини будинку наявний лише один прохід.

Також судовий експерт повідомила, що доступ до газових лічильників не враховувався, адже таких об`єктів не було в правовстановлюючому документі, що на думку суду є помилковим, адже газові лічильники на стіні будинку присутні.

Отже, дослідивши два взаємовиключних висновки експертів, суд дійшов висновку про відповідність обставинам справи висновку експертів ОНДІСЕ №24-3594 від 28.06.2024 та не приймає до уваги висновок експерта ОСОБА_15 №10 від 30.09.2023 з підстав зазначених вище.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна (див. постанову Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц (провадження № 61-4536св18)).

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Отже, при поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.

Указане вчиняється незалежно від пред`явлення ним позову з подальшим розподілом судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється».

Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 61-17672св18).

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

З урахуванням досліджених матеріалів справи, не приймаючи до уваги висновок експерта №10 від 30.09.2023 з підстав наведених вище, суд дійшов висновку, про технічну неможливість виділу ОСОБА_1 в натурі частини домоволодіння та земельної ділянки.

Крім того, суд враховує, що аналіз матеріалів справи свідчить про те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є архітектурно цілісним, реалізоване як єдиний архітектурний ансамбль, з єдиною стилістикою фасадів, симетрією об`ємно-просторової композиції, спільними інженерними системами та взаємопов`язаними конструктивними елементами. Виділ частини споруди призведе до порушення симетрії та логіки архітектурного рішення, що вплине на візуальне сприйняття об`єкта і його гармонійність. Фасади будівлі, декоративні елементи, конфігурація покрівлі та віконні прорізи орієнтовані на створення цілісного візуального образу. Конструктивні елементи (фундамент, несучі стіни, покрівля) виконані як неподільний комплекс. Поділ об`єкта може негативно вплинути на візуальне сприйняття забудови в цілому та порушити архітектурну гармонію навколишньої території.

З огляду на вищезазначене, виділ частини домоволодіння в натурі призведе до втрати естетичної та архітектурної привабливості як самого об`єкта, так і прилеглої забудови. Це порушує принципи архітектурного проєктування та експлуатації житлових будівель. Виділ частини домоволодіння може призвести до порушення цілісності архітектурного ансамбля та втратити ринкової вартості.

Отже, з врахуванням відсутності технічної можливості виділу в натурі частини домоволодіння та можливих наслідків для інших співвласників зумовлених таким виділом, суд відмовляє у задоволенні позову.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави наводити доводи іншим аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ), третя особа: ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ), про виділ в натурі частини домоволодіння та земельної ділянки залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 квітня 2025 року.

Суддя: В.Я. Бондар