Справа №345/1122/25
Провадження № 2/345/728/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

09.04.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняв залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Крикун Тетяни Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, а саме: з часу подачі позову і до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати просить покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року по 15.07.2016 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.07.2016 року та ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2017 року залишений проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Їхній син навчається на 3 курсі денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» за спеціальністю комп`ютерна інженерія. Термін закінчення навчання 30.06.2026 р. Відповідач являється здоровою, працездатною людиною, інших утриманців, крім їхнього сина немає, працює, проте точний розмір його доходів їй невідомо. Вважає, що вона з відповідачем мають рівні обов`язки щодо утримання їхнього сина, а також те, що попередній розмір аліментів, які відповідач раніше сплачував, те, що в нього відсутня заборгованість по аліментам, що свідчить про можливість сплати ним в зазначеному розмірі, аліменти на утримання повнолітнього сина встановленою в частці від доходів відповідача 1/3 частина заробітку щомісячно. В зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак, 09.04.2025 р. представник ОСОБА_1 Адвокат Крикун Т.О. направила до суду заяву про розгляду справи участі позивачки та її представника, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча п ро час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Калушу Калуського міськрай управління юстиції Івано-Франківської області від 20.03.2007 року (а.с. 4).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.07.2016 року та ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2017 року шлюб, що зареєстрований між позивачкою та відповідачем розірвано, а син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишений проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 7, 8).

Згідно довідки № 42 від 12.03.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на 3 курсі денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» за спеціальністю комп`ютерна інженерія. Термін закінчення навчання 30.06.2026 р. (а.с 5).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2025/003315096 від 11.03.2025 р. та № 2025/003315165 від 11.03.2025 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13).

Згідно розрахунку зі сплати аліментів станом на 08.03.2025 року заборгованість у відповідача по сплаті аліментів відсутня.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім та продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» за спеціальністю комп`ютерна інженерія, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На час навчання він перебуває на утриманні матері, при цьому її батько теж повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання, поки він продовжує навчання. А тому відповідач повинен сплачувати у користь позивачки аліменти на утримання сина на період навчання, але не довше, ніж до досягнення останньою 23 років.

Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є фізично здоровою особою та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, здатний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно на дитину на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу відповідачем не надано, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно на дитину на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 13.03.2025, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви до суду.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат:

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, а тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем ОСОБА_1 до суду надано ордер про надання правничої допомоги від 12.03.2025 р. (а.с. 14, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 614від 24.05.2007 р. (а.с. 15), квитанцію № 424075 від 12.03.2025 р. на суму 3 000,00 грн. (а.с. 16), квитанцію № 424076 від 12.03.2025 р. на суму 2 000,00 грн. (а.с. 17), акт надання правової допомоги № 12-03-25 від 12.03.205 р. (а.с. 18).

Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Крикун Тетяни Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області і жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, а саме: починаючи з 13.03.2025 і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області і жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 - витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області і жителя АДРЕСА_2 , 1 211,20 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: