ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/547/22 Номер провадження 22-з/814/17/25 Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
09 квітня 2025 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Триголова В.М.
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Романченка Олексія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Мица Юрій Вікторович на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 17 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям
Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Мица Юрій Вікторович залишити без задоволення. Заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 17 листопада 2023 року залишити без змін. Додаткове рішення Київського районного суду міста Полтави від 19 грудня 2023 року залишити без змін
27 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Романченка О.М. через систему «Елекстронний суд» до Полтавського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник вказує на те, що у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи подані протягом 5 днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови , оскільки повний текст постанови складено 24.10.2024 . Посилаючись на вказані обставини заявник просив поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
З урахуванням наведеного, та керуючись ч.8 ст. 141 ст. 270 ЦПК України, просить вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Романченка О.М. про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до суду надано ордери на надання правової допомоги адвоката Романченка О.М. (АХ №1087639, АХ №1085296, АХ №1105936) , акт виконаних робіт №2 від 22 липня 2024 року до договору №02/0-2022 від 21.01.2022.
У акті виконаних робіт від 22 липня 2024 року зазначено перелік наданих послуг адвокатом , а саме вивчено апеляційну скаргу та підготовлено відзив на апеляційну скаргу від 22.07.2024 на що витрачено 5 годин.
Згідно п.3 Акту виконаних робіт №2 від 22 липня 2024 року , гонорар адвокатського бюро за надання правничої допомоги становить 15 000 грн.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. не є розумним та співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт).
Спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, фактично сформована судова практика за спорами такої категорії, а тому для професійних досвідчених адвокатів така категорія справ не становить надмірної складності, не потребує допомоги помічників, значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тобто не займає багато часу на виготовлення документів та збору додатків до них.
Так, ознайомлення зі змістом поданої апеляційної скарги на основне рішення та складання відзиву на апеляційну скаргу на трьох позивачів , по своїй суті є однією дією, тобто підготовка та виготовлення відзиву на апеляційну скаргу. Таким чином, 15 000 грн є завищеним розміром оплати даної послуги та з урахуванням того, що розгляд справи проводився без виклику сторін відповідно без участі адвоката в судових засіданнях , підлягає зменшенню до 3 000 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Романченка Олексія Михайловича про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) , ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) по 1000 грн кожному, а загалом 3 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя: В.М.Триголов
Судді: А.І.Дорош