27.03.2025 Справа № 363/4198/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Бобрової Н.С.,

позивача (прокурора) Кривошея С.В.,

представника відповідача

( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу загальному позовному провадженні за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Територіальної громади м. Вишгород в особі Вишгородської міської ради Київської області до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із незаконного володіння,

встановив:

В жовтні 2019 до суду звернувся прокурор в інтересах держави в особі територіальної громади міста Вишгород в особі Вишгородської міської ради Київської області до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним розпорядження, державного акту на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 від 30.10.2018 року до прокурора встановлено, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2003 року № 434 «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницького масиву «Дніпро» погоджено садівницькому товариству «Дніпро» місце розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» загальною площею 0,12 га. Крім того, доручено відділу земельних ресурсів виготовити проект відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства.

В подальшому, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в оренду земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» затверджено проект відведення земельної ділянки садівницькому масиву «Дніпро», надано земельну ділянку площею 0,12 га в оренду терміном на 49 років садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» та надано земельну ділянку площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_3 для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Дніпро-11» в межах Хотянівської сільської ради.

В подальшому, на підставі оспорюваного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 004438 площею 0,1194 га з кадастровим номером :38:064:0003.

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Київській області рішенням Господарського суду Київської області від 06.12.2006 року змінено межі міста Вишгорода Київської області. Зазначена земельна ділянка перейшла у межі міста Вишгород Київської області, у зв`язку з чим змінилось КОАТУ у структурі кадастрового номеру спірної земельної ділянки з на .

На підставі аналізу додержання вимог земельного законодавства, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницькому масиву «Дніпро» є незаконним та повинне бути визнане судом недійсним.

Так, прокурор вважає, що приймаючи оскаржуване розпорядження Вишгородська районна державна адміністрація не виконала приписи статті 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», якою встановлено зокрема такий принцип діяльності органів виконавчої влади як законність. Оскільки, згідно з аналізом схеми накладення земельної ділянки, виготовленої сертифікованим інженером-геодезистом ОСОБА_5 , прокурором встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :38:064:0003 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Дніпро.

В позовній заяві прокурор посилався на те, що згідно ст. 79 Водного кодексу України, річка Дніпро з її затоками, протоками та старицями належить до великих річок. Згідно ст. 88 Водного кодексу України, навколо великих річок і водосховищ на них встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м.

Згідно ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать у тому числі землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 59 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Зокрема, землі водного фонду можуть передаватись в користування лише для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Враховуючи викладене, чинним законодавством передбачено лише один випадок, коли землі водного фонду можуть передаватись у приватну власність п`ять випадків, коли їх може бути передано в користування.

Так, відповідно до ст. 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого, серед іншого, належать поверхневі води: водотоки (річки, струмки).

Частиною першою статті 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України зазначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті річками, островами, а також прибережні захисні смуги вздовж цих річок.

Статтею 60 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель, садівництво та городництво.

Таким чином, при наданні у власність чи користування земельних ділянок навколо водних об`єктів необхідно ураховувати положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг шляхом урахування при розгляді матеріалів про надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення меж, з урахуванням конкретної ситуації.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

На момент відведення спірної земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003 остання перебувала на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту. В подальшому, рішенням Господарського суду Київської області змінено межі міста Вишгород за результатами чого спірна земельна ділянка з кадастровим номером :38:064:0003 перейшла у межі міста Вишгород.

Таким чином, як зазначає прокурор у своїй позовній заяві, розпорядником вказаної категорії земель на момент відведення спірної земельної ділянки була Київська обласна державна адміністрація, а не Вишгородська районна державна адміністрація.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що Вишгородська районна державна адміністрація незаконно розпорядилася землями водного фонду площею 0,12 га попри те, що не є розпорядником даних земель в розумінні статті 149 Земельного кодексу України та всупереч вимогам статті 84 Земельного кодексу України.

Крім того, ч.ч. 9, 10 ст. 118 ЗК України визначено, що проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Однак, як зазначає прокурор в позовній заяві, в порушення вказаних вимог Земельного Кодексу України проект відведення земельної ділянки відповідачу ОСОБА_3 не розроблявся.

Зважаючи на те, що державний акт на право власності відповідачу ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку був зареєстрований, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом визнання недійсним оспорюваного державного акту.

Тому, вказана земельна ділянка незаконно передана у власність ОСОБА_3 за рахунок земель водного фонду на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720, яке прийнято з перевищенням наданих законом повноважень та у спосіб прямо заборонений Законом, з грубим порушенням вимог статей 20, 59, 60, 84, 118, 122, 186 Земельного кодексу України, статей 88, 89 Водного кодексу України, а також постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 502, y зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним на підставі статей 16, 21, 393 Цивільного кодексу України та статей 21, 152, 155 Земельного кодексу України.

Оскільки, прокурору про порушене право стало відомо лише у 2018 році за результатом звернення ОСОБА_4 , то, відповідно, просить визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з позовом та поновити його, захистивши право, визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницькому масиву «Дніпро», визнати недійсним державний акт серії КВ № 004438 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:064:0003, яка розташована в с/т «Дніпро-11», витребувати на користь територіальної громади м. Вишгород в особі Вишгородської міської ради з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1194 га з кадастровим номером:38:064:0003, стягнути з відповідача на користь прокуратури Київської області судовий збір.

28.11.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

13.02.2020 року, від представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Кобилецького В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив, з огляду на наступне. Підставами позову прокурор визначив, що спірне розпорядження було видано Вишгородською адміністрацією з перевищенням повноважень, оскільки розпорядником вказаної категорії земель на момент відведення спірної земельної ділянки була Київська обласна державна адміністрація, та, що спірна земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_3 належить до земель водного фонду, а тому не може бути у власності фізичної особи.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1194 га, кадастровий номер :38:064:0003 в м. Вишгороді, садове товариство «Дніпро-11» відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВN № 004438 виданого Вишгородською райдержадміністрацією 30.01.2004 року, яка була передана йому на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11».

Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції 2003 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками і земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; або держання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатній приватизації, визначених цим Кодекcoм.

Стаття 122 ЗК України (в редакції 2003 року), на яку посилається прокурор як підставу свого позову, регулює повноваження органів виконавчої влади та орган місцевого самоврядування по наданню земельних ділянок юридичним особам в постійне користування.

Розпорядженням Вишгородської РДА від 26.12.2003 № 720 жодній юридичній особі у постійне користування земельна ділянка не передавалась. Тому, Вишгородською РДА при винесенні розпорядження від 26.12.2003 № 720 не була порушена жодна норма Земельного кодексу України в редакції, яка діяла момент виділення земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховища та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Згідно зі ст. 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об`єктів забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. У межах існуючих населених пунктів та прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документів. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

За умовами п.10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та ведення господарської діяльності в них, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Отже, розмір захисних смуг водних об`єктів встановлюється за проектами землеустрою з урахуванням існуючих конкретних умов забудови.

Як вважає відповідач, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження накладання земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 на прибережну захисну смугу.

Крім того, зазначає, що розглядаючи цю справу, судом повинно бути враховано приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, з огляду на приписи ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Позбавлення права власності має бути здійснене відповідно до закону, необхідним у демократичному суспільстві і спрямованим на досягнення «справедливого балансу» між інтересами суспільства та інтересами заявника.

Звертаючись із позовом, прокурор перш за все оспорює законність дій Вишгородської районної державної адміністрації з відчуження спірної земельної ділянки ОСОБА_3 , повноваження з розпорядження якою на момент відчуження нібито належали Київській ОДА, тобто спір по суті виник між державними органами та стосується розподілу/розмежування повноважень між ланками цих державних органів.

Враховуючи викладене, позбавлення відповідача ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку через можливі порушення, яких в минулому припустився орган державної влади, є непропорційним втручанням у права відповідача на мирне володіння своїм майном, а отже грубо порушує вимоги статті 1 Першого протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, зазначає, що прокурором пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Вказане обґрунтовує тим, що з початку 2005 року голова СТ «Надія» СМ «Дніпро» Золотаренко Л.Ф. та ще декілька членів садового товариства неодноразово зверталися до прокурора Вишгородського району щодо нібито незаконного виділення земельної ділянки ОСОБА_3 у прибережній захисній смузі р. Дніпро.

Tак, листом від 16.05.2005 року члени СТ «Надія» просили прокурора повернути зону відпочинку, нібито незаконно передану ОСОБА_3 .

На відповідні запити прокурора Вишгородський районний відділ земель ресурсів листом № 524 від 17.06.2005 року повідомив про всі підстави виділення спір земельної ділянки ОСОБА_6 .

В результаті прокурор в 2005 році ніяких порушень чинного законодавства виділенні земельної ділянки ОСОБА_3 не виявив. Тож, щонайменше з 16.05.2005 року прокурор Вишгородського району був неодноразово повідомлений про обставини відведення земельної ділянки ОСОБА_3 , а з відповідним позовом щодо нібито незаконності такого виділення звернувся лише 13.10.2019 року, тобто через 14,5 років.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтерecy.

Частинами 3, 4, 5 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Отже, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. При цьому, перебіг позовної давності для оскарження оспорюваних відносин прокурором, який діє в інтересах держави, починається з моменту, коли про порушення цивільного права або інтересу стало відомо позивачу, а закінчується відповідно зі збігом строку позовної давності, встановленого законом для оскарження спірних правовідносин. До спірних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності три роки.

Таким чином, просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, у тому числі за спливом позовної давності, застосувавши до правовідносин сторін у справі позовну давність.

05.03.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор посилався на необґрунтованість доводів відповідача та такими, що не заслуговують на увагу суду.

Крім того прокурор наголошує, що проект відведення земельної ділянки ОСОБА_7 не розроблявся, а земельна ділянка з кадастровим номером :38:064:0003 не перебувала і не могла перебувати у користуванні відповідача, у зв`язку з відсутністю проекту відведення земельної ділянки, а, отже набута ОСОБА_7 в порушення зазначених положень Земельного кодексу України.

Також, зазначає, що про необхідність захисту інтересів держави прокурору стало відомо не у 2005 році, а у 2018 році за результатом розгляду звернення ОСОБА_4 та системним аналізом інформації з різних органів державної влади, тому, посилаючись на практику ЄСПЛ та необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку, просить суд позов задовольнити.

08.09.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_7 щодо зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження надав копію свідоцтва про смерть.

10.09.2020 року, ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України провадження у справі зупинено, у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 , оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

17.09.2021 року до суду надійшло клопотання прокурора про поновлення провадження у справі. Відповідно до вказаного клопотання прокурор зазначає, що ним встановлено, що спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером з кадастровим номером :38:064:0003 площею 0,1194 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі вказаного просив провадження у справі поновити.

26.03.2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

09.04.2021 року до суду надійшла заяву про залучення правонаступника, співвідповідача та уточнення позовних вимог. Відповідно до якої, прокурор зазначав, що встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-648 від 07.12.2020 спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003 площею 0,1194 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи викладене, до участі у цивільній справі y якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 слід залучити ОСОБА_8 .

17.02.2022 року протокольною ухвалою суду за клопотанням прокурора залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1

01.11.2022 року прокурором подана уточнена позовна заява з урахуванням залученого правонаступника відповідача, яка обґрунтована тим, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2003 року № 434 «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницького масиву «Дніпро» погоджено садівницькому товариству «Дніпро» місце розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» загальною площею 0,12 га. Крім того, доручено відділу земельних ресурсів виготовити проект відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства. В подальшому, Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в оренду земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» затверджено проект відведення земельної ділянки садівницькому масиву «Дніпро», надано земельну ділянку площею 0,12 га в оренду терміном на 49 років садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» та надано земельну ділянку площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_3 для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Дніпро-11» в межах Хотянівської сільської ради. На підставі оспорюваного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 004438 площею 0,1194 га з кадастровим номером :38:064:0003. Відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 06.12.2006 змінено межі міста Вишгорода Київської області. Зазначена земельна ділянка перейшла у межі міста Вишгород Київської області, у зв`язку з чим змінилось КОАТУ у структурі кадастрового номеру спірної земельної ділянки з на .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-648 від 07.12.2020 спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003 площею 0,1194 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_3 незаконно набуто право власності на земельну ділянку водного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України, то вказані правовідносини необхідно розглядати як не пов`язані з позбавленням володіння чи порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади.

Як наслідок, у даній справі вірним способом захисту порушених інтересів держави є заявлення негаторного позову на підставі ст. 391 ЦК України з вимогою про повернення спірної земельної ділянки дійсному власнику, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.

Також, прокурор посилався на ст. 59 Земельного кодексу України передбачено, що в приватну власність громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність лише замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів), а також на умовах оренди можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. проведення науково-дослідних робіт тощо. Отже, чинне на час прийняття спірного розпорядження водне та земельне законодавство взагалі не передбачало можливість відведення земельних ділянок водного фонду, зайнятих прибережними захисними смугами природних водних об`єктів загальнодержавного значення приватну власність для будь-яких потреб, в тому числі і для ведення садівництва.

Враховуючи вказане, просить суд усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, шляхом визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720, усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за 57983907 від 05.05.2021, із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 0,1194 га з кадастровим номером :38:064:0003, усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 0,1194 га 3 кадастровим номером :38:064:0003 шляхом її повернення на користь Вишгородської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1

21.03.2023 року до суду, від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Боднар Б.Є., надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку на його подачу.

У відзиві сторона відповідача вказала, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на його безпідставність та не обґрунтованість. Зазначає, що прокурором за текстом позовної заяви зазначено, що аналізом додержання вимог земельного законодавства установлено, що розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницькому товариству «Дніпро» є незаконним та повинне бути визнане судом незаконним, зважаючи нібито на належність земельної ділянки відповідачки до земель водного фонду. При цьому, прокурор підкріплює таку підставу позову лише одним документом - схемою накладення земельної ділянки, виготовленою інженером-геодезистом Кондратенко Я.В. У свою чергу такого документа як «схема накладення земельної ділянки» на землі водного фонду до позовної заяви не надано. Натомість додано кадастровий план земельної ділянки з якого не вбачається жодного відношення земельної ділянки відповідачки до земель водного фонду. Крім того, даний документ не відповідає встановленим чинним законодавством нормативним вимогам.

Посилається на ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, меліоративних мереж, складових частин меліоративних мереж та точки водовиділу, розташовані на земельній ділянці;межі частин земельної ділянки, на якій може проводитися гідротехнічна меліорація; відомості про перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, прибережних захисних смуг і пляжних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель (за наявності) та меж земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); відомості про встановлені межові знаки (у разі формування земельної ділянки).

Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки.

Кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі.

Порядок складання та затвердження вимог до оформлення кадастрових планів земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі зміни відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, власнику (користувачу) земельної ділянки за його заявою Державний кадастровий реєстратор видає Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, складовою частиною якого є кадастровий план, що містить внесені відомості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» (в реакції в редакції чинній на момент звернення прокурора до суду), відносини в сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Завданням законодавства про топографо-геодезичну і картографічну діяльність є регулювання відносин у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності для забезпечення потреб держави і громадян результатами топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Відповідно до п. 42 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 № 1051 кадастровими картами (планами), що створюються під час ведення Державного земельного кадастру, є: 1) кадастрова карта Автономної Республіки Крим, області; 2) кадастрова карта району; 3) кадастровий план міста, селища, села; 4) кадастрова карта території України за межами адміністративно-територіальних одиниць.

Також положеннями п.п. 64-65 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 ( в редакції чинній на момент звернення прокурора до суду), кадастровий план земельної ділянки це картографічний документ, який створюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 11 під час формування земельної ділянки або надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, вбачається явна невідповідність документа, який зазначеного у позовній заяві «схема накладення земельної ділянки» та документа який насправді до неї доданий, також, що надання самого «кадастрового плану» не передбачено чинним законодавством, крім випадків ведення Державного земельного кадастру або надання витягів з нього, в інших випадках має надаватися саме «викопіювання».

Відповідно до п. 181 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.102012 № 1051 - викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) містить: пояснення умовних позначень; частину ортофотоплану у масштабі 1:5000 або в іншому масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру; відомості про Класифікатор об`єктів адміністративно-територіального устрою України ДК 014-97 (КОАТУУ), найменування та межі адміністративно-територіальних одиниць; відомості про номери та межі кадастрових зон і кварталів; відомості про облікові номери та межі масивів земель сільськогосподарського призначення; відомості про облікові номери та межі обмежень у використанні земель; відомості про режимоутворюючі об`єкти; відомості про межі земельних ділянок та кадастровий номер однієї земельної ділянки; відомості про межі земельних ділянок, які набули статусу архівних.

Викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) із зазначенням на ньому бажаного місцезнаходження земельної ділянки може бути підготовлено в електронній формі та роздруковане заявником самостійно у масштабі 1:5000 або в іншому масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру, за допомогою програмних засобів, які відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про Державний земельний кадастр» застосовуються цілодобово для оприлюднення відомостей Державного земельного кадастру у відкритому доступі.

Представник зазначає, що наданий до позову документ вказаних відомостей не містить, що не дозволяє оцінити його як належний, достатній і достовірний доказ. Додатково вказувала, що підлягає встановленню з якої підстави на кадастровому плані вказано ОСОБА_3 , а на ситуаційній схемі ОСОБА_4 .

У свою чергу, згідно витягу з Державного земельного кадастру, номер витягу НВ-023 вбачається, що земельна ділянка, належна відповідачці відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням 01.06 для колективного садівництва. Відповідно до п. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051 - відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Крім того, посилалась на те, що другою підставою позову (на якій по суті, доводи прокуратури і вичерпуються) виступає твердження прокурора про відсутність розробки проекту відведення земельної ділянки при передачі у власність ОСОБА_3 .

Зазначає, що вказане твердження спростовується іншими матеріалами справи. Так, розпорядженням № 423 від 12 серпня 2003 р. погоджено садівницькому товариству «Дніпро-11» місце розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» загальною площею 0,12 га, зобов`язано відділ земельних ресурсів виготовити проект відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницького масиву «Дніпро».

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 720 від 26.12.2003 року затверджено проект відведення вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 22.07.2019 № 10-10-0.332-9468/2-19 в місцевому фонді документації із землеустрою відділу наявна документація із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:064:0003.

Крім того, для виконання вказаного проекту ОСОБА_3 укладено Договір № 457 від 23.12.2003 року на виготовлення проекту відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» площею 0,12 га та видача державного акту на право приватної власності члену садівницького товариства на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Вказані докази у сукупності свідчать про наявність проекту відведення земельної ділянки і надуманість даного доводу прокурора.

Додатково звертала увагу суду при розгляді Вишгородським районним судом Київської області справи № 363/2336/19, а також Київським окружним адміністративним судом справи № 810/211/18 досліджувалася наявність Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельних ділянок № 352-ДК/326/АП/09/01-17 від 27.12.2017 року, при цьому, у результаті перевірки жодних порушень зі сторони ОСОБА_3 виявлено не було.

Таким чином, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, перш за все, зважаючи на його безпідставність, не підкріпленість достатніми, належними і допустимими доказами, а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

25.04.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор посилаючись на безпідставність на необґрунтованість доводів представника відповідача, просить суд позов задовольнити та наполягаючи на відповідність законодавству доданої схеми, виготовленої інженером - геодезистом Кондратенко Я.В., відсутність проекту відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 , посилався на практику ЄСПЛ щодо законності втручання держави у мирне володіння майном.

30.05.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив (додатково), в якій прокурор додатково пояснив, що підставою звернення до суду є перебування у приватній власності земельної ділянки водного фонду, що суперечить вимогам земельного та водного законодавства. До вказаної відповіді долучив ряд відповідей на запит прокуратури Вишгородського району щодо статусу водного об`єкта, що знаходиться біля земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003. Просить приєднати до матеріалів справи копії запитів та відповіді на них, а сам позов задовольнити.

06.09.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боднар Б.Є. до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі. Сторона відповідача вважає, що Позивачем у справі порушені процесуальні норми щодо права представництва у суді, як це визначено ЦК України, а саме представництво в суді позивач здійснює без відповідної довіреності та інших норм ЦПК України, посилаючись на Закон України «Про прокуратуру», надаючи посвідчення працівника (службовця) прокуратури, не будучи першою особою.

Зокрема вказуючи, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2021 справу № 925/1133/18 передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Зі змісту даної ухвали вбачається, що справа передана на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 про те, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача не нівелює його обов`язку дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 зазначив що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі, за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої частинами 3 і 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави. Прокурор при зверненні з позовом у справі № 925/1133/18 вказав, що є позивачем, оскільки Черкаська міська рада - один із співвідповідачів, рішення якого оскаржується через його невідповідність нормам чинного законодавства. Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто навів підставу для представництва інтересів держави.

З огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Черкаську міську раду одним з співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішення цього органу, колегія суддів Касаційного господарського суду у справі № 925/1133/18 вважає, що у прокурора відсутній обов`язок дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме щодо необхідності попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта.

Таким чином сторона відвідача вважає, що висновки судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №925/1133/18 стосуватимуться обов`язку прокурора, при самостійному зверненні до суду за захистом порушених прав дотримання процедури, встановленої статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення відповідного органу про звернення із позовом у випадку, визначення такого органу одним із співвідповідачів, відтак просила суд зупинити провадження у справі № 363/4198/19 до набрання законної сили судового рішення у справі № 925/1133/18 щодо підстав представництва прокурором органу місцевого самоврядування.

05.04.2024 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення Великої палати Верховного суду у справі № 925/1133/18.

14.10.2024 року ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.

В судове засідання з`явився прокурор та просить позовну заяву задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, додатково посилався на лист Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського від 26.05.2023 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Боднар Б.Є., у судовому засіданні судових просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, та безпідставність, наголосивши про відсутність належних доказів на обґрунтування позовних вимог, зазначала, що на час виділення земельної ділянки, остання знаходилась за межами міста Вишгород, відтак доводи прокурора щодо прибережноїзахисної смуги не відповідають вимогам чинного законодавства щодо ділянок розташованих за межами населеного пункту, вкотре звернула увагу щодо відсутності належних доказів начебто накладення земельної на землі водного фонду. Щодо листа Центральної геофізичної лабораторії імені Бориса Срезневського, то вказала, що до компетенції останнього не віднесено визначення розміру прибережних захисних смуг або класифікації річок, оскільки такі повноваження не передбачено положенням про лабораторію. Крім того, звернула увагу, що вказане підтверджуються судовою практикою.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Боднар Б.Є., оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2003 року № 434 «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницького масиву «Дніпро» погоджено садівницькому товариству «Дніпро» місце розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» загальною площею 0,12 га. Крім того, доручено відділу земельних ресурсів виготовити проект відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства.

В подальшому, Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в оренду земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» затверджено проект відведення земельної ділянки садівницькому масиву «Дніпро», надано земельну ділянку площею 0,12 га в оренду терміном на 49 років садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» та надано земельну ділянку площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_3 для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Дніпро-11» в межах Хотянівської сільської ради.

На підставі оспорюваного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 004438 площею 0,1194 га з кадастровим номером :38:064:0003.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.12.2006 року змінено межі міста Вишгорода Київської області. Зазначена земельна ділянка перейшла у межі міста Вишгород Київської області, у зв`язку з чим змінилось КОАТУ у структурі кадастрового номеру спірної земельної ділянки з на , таким чином земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :38:064:0003.

В подальшому відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-648 від 07.12.2020 спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003 площею 0,1194 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 стала ОСОБА_1 , яка станом на час розгляду справи є власником спірної земельної ділянки.

На підтвердження позовних вимог прокурором долучені наступні докази, що досліджені в судовому засіданні в якості обґрунтування позову.

Прокурором долучено до позову ситуаційну схему, виконану ФОП ОСОБА_5 , 2018 рік, видану на ім`я ОСОБА_4 , на якій зазначено кадастровий номер :38:064:0003.

Також, додано Кадастровий план земельної ділянки :38:064:0003, виконаний ФОП ОСОБА_5 , 2018 рік, на якому зазначено каталог координат та опис меж суміжних землевласників на ім`я ОСОБА_3 , вказано Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Надія».

Викопіювання з кадастрової карти М 1:2000 на якому вказано - земельна ділянки гр. ОСОБА_3 , кадастровий номер :38:064:0003, за підписом сертифікованого інженера геодезиста ОСОБА_5 .

Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 12.08.2003 року № 434 «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» садівницького масиву «Дніпро» погоджено садівницькому товариству «Дніпро» місце розташування земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» загальною площею 0,12 га. Яким доручено відділу земельних ресурсів виготовити проект відведення земельної ділянки під розширення садівницького товариства.

Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 720 «Про передачу в оренду земельної ділянки під розширення садівницького товариства «Дніпро-11», яким затверджено проект відведення земельної ділянки садівницькому масиву «Дніпро», надано земельну ділянку площею 0,12 га в оренду терміном на 49 років садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» та надано земельну ділянку площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_3 для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Дніпро-11» в межах Хотянівської сільської ради. Доручено відділу земельних ресурсів забезпечити зберігання проекту відведення земельної ділянки.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 004438, виданий 30.01.2004 року, на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,1194 га з кадастровим номером :38:064:0003, цільове призначення садівництво. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4959.

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 22.07.2019 №10-10-0.332-9468/2-19, за інформацією відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в місцевому фонді документації із землеустрою відділу наявний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Згідно наявної інформації договір оренди на вищезазначену земельну ділянку не заключався. Крім того, в місцевому фонді наявна документація із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :38:064:0003.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25.07.2019 № 10-10-0.332-9664/2-19, у відділі відсутня інформація та матеріали перевірки додержання вимог земельного законодавства при відведенні у власність земельної ділянки за кадастровим номером :38:064:0003 (раніше :38:064:0003), також повідомлено про відсутність в архіві відділу документації із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність.

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 27.11.2018 № 10-10-0.222-18047/2-18, рішенням Господарського суду Київської області від 06.12.2006 року, яким змінено межі міста Вишгорода Київської області. Відтак земельна ділянка перейшла у межі міста Вишгород Київської області, у зв`язку з чим змінилось КОАТУ у структурі кадастрового номеру спірної земельної ділянки з на , таким чином земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :38:064:0003. Зазначено, що на звернення ОСОБА_3 , стосовно відомостей про земельну ділянку, разом з доданими документами на земельну ділянку. Що були виготовлені ФОП ОСОБА_9 , державним кадастровим реєстратором 25.06.2014 були внесені відомості про земельну ділянку та змінено КОАТУ у структурі кадастрового номеру.

Заява ОСОБА_4 від 26.04.2018 року до прокурора, щодо проведення прокурорської перевірки щодо надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:064:0003.

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, видану ГУ Держгеокадастру у Київській області від 06.08.2018 року № 1606/168-18, зазначена дата формування витягу 22.11.2018, витяг сформував головний спеціаліст відділу у Вишгородському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області Липець О.В.

Лист Вишгородської районної державної адміністрації від 29.03.2019 №720/977 щодо відсутності в документації архівного фонду розпорядження про затвердження документації щодо складання державного акту. Повідомлення, що в електронній базі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загального відділу, яка функціонує з квітня 2004 року за ключовими словами СТ Дніпро-11 та ОСОБА_3 результату не дав, а окремо за кадастровими номерами облік земельних ділянок не здійснюється.

Лист Вишгородської міської ради від 23.07.2019 № 2-28/1043 щодо того, що земельна ділянка ОСОБА_3 передавалась на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 243 від 12.08.2003 року у зв`язку з тим, що масив садівничих товариств «Дніпро» станом на 2003 рік знаходився на території Хотянівської сільської ради за межами населеного пункту.

Лист прокуратури Києво-Святошинської прокуратури Київської області від 02.10.2019 № 17-у вих19 щодо повідомлення Вишгородської міської ради щодо підготовки позову та звернення до суду в інтересах держави про витребування земельної ділянки :38:064:0003.

Судом також, досліджено Витяг з Державного земельного кадастру № НВ-014 від 25.06.2014, сформовано на ОСОБА_3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003, місце розташування АДРЕСА_1 , категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання садівництво. Дата державної реєстрації земельної ділянки зазначена 30.01.2004 року. Технічна документація із землеустрою виконана ФОП ОСОБА_10 .

Лист від 17.05.2005 року від членів садового товариства «Дніпро», на голову Вишгородської РДА, прокурору Вишгородського району, щодо перевірки законності відведення земельної ділянки ОСОБА_3 .

Відповідь Київського обласного управління земельних ресурсів прокурору Вишгородського району від 17.08.2005 № 524 щодо переліку документів на підставі яких було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки садівницькому товариству «Дніпро-11».

Витяг з Державного земельного кадастру № НВ-023 від 20.03.2023, сформовано на запит ОСОБА_11 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003, місце розташування АДРЕСА_1 , категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення 01.06. для колективного садівництва. Дата державної реєстрації земельної ділянки зазначена 30.01.2004 року. Технічна документація із землеустрою виконана ВРВ КОФ ДП ЦДЗКЕ.

Копія Договору № 457 від 23.12.2003 року, укладеного між ОСОБА_3 та ДП «Вишгородський районний центр земельного кадастру» щодо розробки проекту відведення земельної ділянки 0,12 га садівницькому масиву «Дніпро» під розширення садівницького товариства «Дніпро-11» та видача державного акту члену садівницького товариства на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Лист Басейного управління водних ресурсів середнього Дніпра від 10.05.2023 року № 01-12/613, щодо статусу водного об`єкту, який розташований поряд із земельною ділянкою за кадастровим номером :38:064:0003.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташовування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 50 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Оцінюючи докази в сукупності, суд відхиляє доводи прокурора щодо відсутності проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :38:064:0003, місце розташування АДРЕСА_1 , категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення 01.06. для колективного садівництва. Оскільки вказане не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Долучені докази свідчать навпаки про наявність такого проекту.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим, заявляючи певні позовні вимоги особа повинна нести тягар їх доказування.

Положеннями статей 77, 78 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, водночас, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично сприймає ситуаційну схему, виконану ФОП ОСОБА_5 , 2018 рік, видану на ім`я ОСОБА_4 , на якій при цьому зазначено кадастровий номер :38:064:0003, оскільки остання не відповідає галузевим стандартам до такого виду документу та не має відношення до справи, оскільки видана сторонній особі, а не відповідачу у справі.

Суд звертає увагу, що кадастровий план земельної ділянки :38:064:0003, виконаний ФОП ОСОБА_5 , 2018 рік, на якому зазначено каталог координат та опис меж суміжних землевласників на ім`я ОСОБА_3 , вказано Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Надія». Разом з тим, як вбачається з позову та доданих матеріалів земельна ділянка розташована в садовому товаристві «Дніпро-11».

Крім того, суд критично оцінює наданий Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданий ГУ Держгеокадастру у Київській області від 06.08.2018 року № 1606/168-18, оскільки дата його формування зазначена листопад 2018р., що не співпадає з датою вихідного листа, який зареєстрований у серпні 2018 року, тобто за три місці до дати формування витягу.

Щодо листа Обсерваторії, то згідно інформації з відкритих джерел Центральна геофізична обсерваторія ім. Бориса Срезневського здійснює діяльність за напрямками, які не пов`язані із геодезією або землеустроєм та не є установою, що уповноважена проводити геодезичні дослідження або експертизи у сфері землеустрою, і не має в своєму складі відповідних атестованих спеціалістів.

З огляду на це, зазначений лист не може вважатись належним та достатнім доказом на підтвердження факту знаходження земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги, оскільки такий факт знаходження спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги можна встановити лише шляхом зіставлення геодезичних даних (каталогів координат по просторовому місце розташуванню поворотних точок досліджуваних об`єктів) на підставі Порядку визначення розмірів меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486. Тобто встановити факт знаходження спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги може лише сертифікований інженер-землевпорядник або експерт шляхом проведення геодезичних досліджень. Однак, позивачем таких доказів до суду не подано.

Те, що у подібних правовідносинах листи Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського не є належними та достатніми доказами, неодноразово підтверджував у своїх рішеннях Верховний Суд.

Так, у Постанові Верховного Суду від 5 грудня 2022 року у справі № 372/1290/19 зазначено, що «лист Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського № 17-08/60 від 11.01.2019 року, на який посилався прокурор та за змістом якого водойма Козинка є рукавом Дніпра, виданий структурним підрозділом Державної служби з надзвичайних ситуацій, до компетенції якої не віднесено визначення розміру прибережних захисних смуг або класифікації річок».

В Постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 363/1459/20 викладено аналогічний висновок: «При цьому належні планово-картографічні матеріали, складені і затверджені з дотриманням вимог згаданого вище законодавства України, які б містили обов`язкове чітке відображення відомостей, визначених статтею 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», суду не подано.

Самі лише посилання в листі Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 17-08/306 від 08.02.2019 року на водний об`єкт поряд із спірною земельною ділянкою, обставин позову достатньо підтверджувати не може, й не є достатнім доказом порушення вимог Земельного та Водного законодавства України, та підставою для втручання в право власності особи бути не може».

Крім того, представником відповідача заявлена заява щодо пропуску строків давності та із заявою про застосування наслідків пропущення позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю.

Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, оскільки представником позивача не надано будь-яких достатніх та допустимих доказів щодо відсутності обізнаності з результатами перевірки у 2005 році щодо законності відведення земельної ділянки ОСОБА_3 , то у суду відсутні підстави вважати, що прокурором не пропущено строк звернення до суду. Беручи до уваги, що позовні вимоги заявлені поза межами строку позовної давності, про застосування якої зробила заяву відповідач, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

За змістом статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Територіальної громади м. Вишгород в особі Вишгородської міської ради Київської області до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із незаконного володіння - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк