Справа № 308/8567/20
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Ємчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Ємчук Л.В. заявила клопотання про закриття провадження по даній справу у зв`язку з тим, що вважає, що позивач звернувся з порушенням правил підсудності,та просить суд закрити провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просила суд долучити до матеріалів справи та взяти до уваги постанову Верховного суду від 15.01.2025 року у справі №308/9341/21, де міститься висловлена позиція щодо порушення правил підсудності при розгляді даної категорії справ. Наголосила на тому, що на розгляді судів різних інстанцій перебувала справа за позовом ОСОБА_5 до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , яка була розглянута судами в порядку цивільного судочинства. Проте, постановою від 15.01.2025 року у справі №308/9341/21 Верховний суд роз`яснив, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_4 та представник позивача в призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з`явилися.

Представник Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в призначене судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду заяву згідно якої просив розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, заслухавши доводи представника відповідачів, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт ЗК№76 від 03.07.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У даній справі, яка розглядається, позивач ОСОБА_4 просила суд скасувати повідомлення на початок виконання будівельних робіт яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК№76 реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в АДРЕСА_1 забудовники ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; Зобов?язати ОСОБА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відновити стан земельної ділянки в АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 211010000:05:001:0091 у стан до початку виконання будівельних робіт а саме демонтувати розпочате будівництво на ділянці, (фундамент частину стіни які розташовані за межами сформованої квартири загальною площею 53.40 м.кв та житловою площею 39.20 м.кв.).

Ухвалою суду від 05.07.2024 року позовну вимогу в частині зобов?язання ОСОБА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відновити стан земельної ділянки в АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 211010000:05:001:0091 у стан до початку виконання будівельних робіт а саме демонтувати розпочате будівництво на ділянці, (фундамент частину стіни які розташовані за межами сформованої квартири загальною площею 53.40 м.кв та житловою площею 39.20 м.кв.) залишено без розгляду.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду постає питання: чи підлягає спір вирішенню судами, тобто чи є він юридичним у розумінні статті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Уданій справі, предметом спору є скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК№76 реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння в АДРЕСА_1 забудовники ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 оскаржує повідомлення на початок виконання будівельних робіт з мотивів недотримання Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради і ВК Ужгородської міської ради процедури їх надання, посилається на порушення положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З огляду на викладене, суд, ураховуючи суб`єктний склад сторін (Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради і ВК Ужгородської міської ради здійснюють публічно-владні управлінські функції), предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності, вважає, що захист прав та інтересів ОСОБА_4 від наявних на її думку порушень з боку суб`єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають у недотриманні процедури чи порядку прийняття оспорюваних документів, є завданням адміністративного судочинства.

Отже, спір позивача є публічно-правовим, а отже, належить до юрисдикції адміністративного суду.

Наведене виключає приватно-правовий характер спірних правовідносин.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 15.01.2025 року у справі №308/9341/21.

З урахуванням наведеного, враховуючи суть спору, заявлені позовні вимоги, правовий висновок Верховного суду у постанові від 15.01.2025 року у справі №308/9341/21, суд приходить до висновку про неможливість вирішення цього спору у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_7 про закриття провадження у справі слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При цьому, позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист шляхом звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року « Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позов з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що накладена ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.09.2020 р. (судова справа №308/8567/20) заборона, до ухвалення судом рішення по суті спору, ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( РНКОПП НОМЕР_4 АДРЕСА_2 проводити будівельні роботи на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК№ 76 назва будівництва реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 268 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Ємчук Л.В. про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача Управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 02.09.2020 р. (судова справа №308/8567/20), які полягали у: забороні, до ухвалення судом рішення по суті спору, ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( РНКОПП НОМЕР_4 АДРЕСА_2 проводити будівельні роботи на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 року ЗК№ 76 назва будівництва реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що даний позов належить до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду.

Додатково позивачу роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Дата складання повного тексту ухвали 11.04.2025 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца