Справа № 148/2556/24
Провадження №2/148/110/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури Романа Піголя в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-

встановив:

В листопаді 2024 виконувач обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної ради, звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки. Зазначений вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили 31.05.2024.

ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що він близько 16.40 год. 29.12.2023, рухався ділянкою автодороги Т-02-22 за межами населеного пункту с. Копіївка Тульчинського району Вінницької області в напрямку м. Тульчина Вінницької області на автомобілі марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та допустивши порушення вимог Правил дорожнього руху України, скоїв дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нехтуючи вимогами Правил дорожнього руху України, зокрема підпункту а) пункту 2.9, згідно якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та пунктом 12.1, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також, особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», останній не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її можливої зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, проявив неуважність, наближаючись до повороту праворуч, який позначений відповідним дорожнім знаком, тим самим поставивши під загрозу життя та здоров`я інших учасників руху, проявивши злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, у зв`язку із чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, тим самим допустив втрату контролю над керуванням транспортним засобом, що призвело до його заносу та подальшого перекидання за межі проїжджої частини, хоча ОСОБА_1 мав технічну можливість його попередити.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 , пасажири автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікувальних закладів.

Відповідно до висновку експерта судово - медичної експертизи, у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому першого хребця поперекового відділу закритого перелому лівого стегна в середній третині зі зміщенням, перелому кісток гомілково-ступеневого суглобу справа.

Відповідно до висновку експерта судово - медичної експертизи, у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови , закритого перелому лівої великогомілкової кістки на рівні середньої третини без зміщення кісткових уламків.

Відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України призвело до виникнення події даної дорожньо - транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів, гальмівна система, рульове керування автомобіля марки Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування, автомобіля Dacia Logan, номерний знак НОМЕР_1 , експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух, чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_1 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» з 29.12.2023 по 03.01.2024.

Згідно з інформацією Вінницької ОДКЛ від 07.06.2024 № 700-01-1 загальна вартість лікування потерпілої ОСОБА_3 згідно розрахунку вартості лікування становить 10568,25 грн. (кошти Вінницької ОДКЛ 419,24 грн., кошти Вінницької обласної ради- 1794,89 грн., кошти НСЗУ 8654,12 грн.)

Таким чином, з вини ОСОБА_1 заклад охорони здоров`я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення в сумі 10568,25 грн., які на момент пред`явлення позову не відшкодовано.

Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Оскільки, лікування потерпілої здійснювалося за кошти державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення повинні органи, що є розпорядниками вказаних коштів.

Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади.

Вказане свідчить про бездіяльність НСЗУ, Вінницької обласної ради, а тому Тульчинська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної ради (орган управління) та просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти, витрачені на лікування потерпілої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 10 568,25 грн., з яких: на користь держави в особі Національної служби здоров`я - 8 354,12 грн,; на користь держави в особі Вінницької обласної ради - 2214,13 грн.

В судовому засіданні прокурор Тульчинської окружної прокуратури Борисова І.Ю. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити.

Представники Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної ради, КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» в судове засідання не з`явилися, від них надійшли письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідач та його представник, адвокат Кіцула В.І., в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову прокурора. Відповідач зазначив, що він п`ять днів, поки дитина лікувалася, оплачував всі медикаменти на її лікування. Він не розуміє, чому він має відшкодовувати витрати, які пов`язані з нарахуванням заробітної плати, комунальними платежами, продуктами харчування, пенсіями, одже медицина в Україні безкоштовна. Дитина не харчувалася в лікарні, бо він і її рідні привозили продукти харчування. Також зазначив, що він безробітний, і йому потрібно утримувати свою сімю.

Заслухавши прокурора, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/472/24 від 30.04.2024, який набрав законної сили 31.05.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки (а.с. 127-129).

30.05.2024 за № 02.55-1724 вих.-24 в.о. керівника Тульчинської окружної прокуратури надіслано запит до КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» про надання інформації щодо перебування потерпілої ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в КНП «ВОДКЛ ВОР, вартість лікування, та про вжиття лікарнею заходів позовного характеру про відшкодування шкоди на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Також повідомлено, що у разі невжиття таких заходів окружною прокуратурою буде подано заяву самостійно (а.с. 21).

З листа КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» № 02/1023 від 07.06.2024 встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні в період з 29.12.2023 по 03.01.2024. Загальна вартість лікування (5 ліжко-днів) становить 10 568,25 грн. Середня вартість 1 ліжко - дня складає 2 113,65 грн. З них понесені витрати: Національної службою здоров`я України (Державний бюджет України) - 8 354,12 грн.; Обласний (місцевий) бюджет Вінницької області - 1 794,89 грн.; Кошти КНП «ВОДКЛ ВОР» - 419,24 грн. Джерела походжень коштів витрат закладом складаються зі спеціального рахунку та надходжень з благодійної допомоги. Додатково повідомлено, що в розрахунок 1 ліжко-дня не включаються фактичні витрати на: капітальні вкладення; капітальний ремонт; придбання інвентаря та обладнання. Також в даному листі керівника Тульчинської окружної прокуратури повідомлено про те, що з позовом про стягнення коштів, які комунальне комерційне підприємство «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради» витратила на лікування ОСОБА_3 до жодних судів не зверталась. Також інформовано, що органом управління майном КНП «ВОДКЛ ВОР» є Вінницька обласна Рада. (а.с. 22-23).

З наданої КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» інформації щодо фактичних витрат закладу за грудень 2023 року (а.с. 24), січень 2024 (а.с. 25) судом встанволено, що ці витрати складаються з заробітної плати, нарахування на оплату праці, предмети, матеріали (не включаючи витрати на фнвентар та обладнання); медикаменти та перевязувальні матеріали; продукти харчування; оплата послуг (крім комунальних), оплата водопостачання та водовідведення, оплата теплопостачання, оплата електропостачання, оплата інших енергоносіїв, виплата пенсій, інші виплати населенню, "окремі заходи по реалізаціїдержавних (регіональних)( програм, не віднесені до заходів розвитку".

З додатку 3 та 4 до наданої прокурору інформації на запит КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» встанволено, що загальна кількість ліко-днів по лікарнф за грудень 2023 р. склала 8743 л/д, а за січень 2024 - 9587 л/д (а.с. 26,27).

З довідки-розрахунку КНП "ВОДКЛ ВОР" судом встановлено, що вартість 1 ліжко-дня за грудень 2023 року склала 2 241,49 грн., а 3 ліжко - днів - 6724,47 грн. (а.с. 28), Вартість одного ліжко-дня за січень 2024 становить 1921,89 грн., а двох ліжко-днів - 3843,78 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком КНП "ВОДКЛ ВОР" (а.с. 29).

Згідно довідки-розрахунку середньої вартості 1 ліжко-дня та загальної вартості лікування ОСОБА_3 в період з 29.12.2023-03.01.2024: середня вартість 1л/д 2113,65 грн., кількість ліжко-днів 5, загальна вартість лікування 10568,25 грн. (а.с. 30).

13.06.2024 за № 02.55-1927 вих-24 в.о. керівника Тульчинської окружної прокуратури звернувся із запитом до Національної служби здоров`я України про те, чи відшкодовано на рахунок служби кошти, понесені КНП «ВОДКЛ ВОР» на лікування потерпілої ОСОБА_3 , та чи вживалися службою в разі невідшкодування даних витрат заходи до ОСОБА_1 (а.с. 109).

З копії листа Національної служби здоров`я України від 21.06.2024 №21250/2-16-24 вбачається, що послуги КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня Вінницької обласної ради» за програмою медичних гарантій пацієнтам оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Також зазначено, що Служба не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Служба не заперечує щодо звернення прокуратури до суду в інтересах держави для відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень (а.с. 111-113) .

13.06.2024 за № 02.55-1929 вих-24 в.о. керівника Тульчинської окружної прокуратури надіслано запит до Вінницької обласної ради щодо надання інформації чи сплачені в добровільному порядку до обласного бюджету витрати у сумі 1794,89 грн., понесені на лікування потерпілої ОСОБА_3 . В разі, якщо такі не сплачено, запропоновано зазначити, чи вживалися або будуть вживатися обласною радою заходи щодо відшкодування зазначених коштів до обласного бюджету (а.с. 49).

На адресу Тульчинської окружної прокуратури надійшло повідомлення Вінницької обласної ради від 26.06.2024 №956/01.01-15/2024 про те, що звернення до суду в інтересах органів виконавчої влади, комунальних підприємств, установ, організацій тощо для стягнення витрат на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, не належить до компетенції обласної Ради (а.с. 118-119).

Відповідно до копії листа КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» № 01/1161 від 02.07.2024 кошти на відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 на рахунок закладу не надходили (а.с. 122).

На адресу Тульчинської окружної прокуратури надійшло повідомлення Вінницької обласної ради від 03.09.2024 №1275/01.01-15/2024 про те, що звернення до суду в інтересах органів виконавчої влади, комунальних підприємств, установ, організацій тощо для стягнення витрат на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, не належить до компетенції обласної Ради (а.с. 144).

Відповідно до копії статуту КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» (а.с. 33-40), затвердженого рішенням 11 сесії Вінницької обласної ради 8 скликання від 30.07.2021 №188 засновником та органом управління майном КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» є Вінницька обласна рада.

Відповідно до копії договору № 2123Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги (а.с. 41-108).

Листом №02.55- 2665 вих-24 від 19.08.2024, листом №02.55-2284 вих-24 від 12.07.2024, листом від 05.09.2024 №02.55-2888 вих-24 в.о. керівника Тульчинської окружної прокуратури повідомлено Національну службу здоров`я України, Вінницьку обласну раду та КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» про намір Тульчинської окружної прокуратури звернутися до Тульчинського районного суду з позовом в інтересах держави в особі НСЗУ, Вінницької обласної ради про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3 (а.с. 114, 143 ).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/472/24 від 30.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. При цьому, судом не вирішувалося питання про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 3, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993.

Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю

винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Також судом встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров`я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані.

Оскільки лікування потерпілої ОСОБА_3 здійснювалось за кошти державного бюджету на підставі договору про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, укладеного між Національною службою здоров`я України та КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» та Національна служба здоров`я України понесла витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 , як замовник медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, а КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» є об`єктом власності територіальні громади сіл, селищ, міст області в особі Вінницької обласної ради і фінансується за рахунок бюджету Вінницької обласної територіальної громади, то кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 , заподіяно збитки як державному бюджету, так і місцевому бюджету Вінницької територіальної громади у вигляді витрат понесених КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» на лікування потерпілої ОСОБА_3 .

Однак Вінницька обласна рада з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.

Так само, Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживалося заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері, їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.

При цьому, суд визнає необгрунтованими заперечення відповідача та його представника стосовно того, що лікування потерпілої має бути за рахунок держави, оскільки вони повністю спростовані наданими прокурором доказами.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.

Згідно ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно ч. ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача Вінницька обласна рада та Національна служба здоров`я України понесли витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/472/24 від 30.04.2024, який набрав законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню цих витрат лежить саме на відповідачу.

За таких обставин, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, позовні вимоги в заявлених ним межах є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», ст.1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , кошти, витрачені на лікування потерпілої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 10 568,25 грн (десять тисяч пятсот шістдесят вісім гривень двадцять пять копійок), з яких:

- на користь держави в особі Національної служби здоров`я - 8 354,12 грн, які перерахувати в дохід державного бюджету на рахунок: UA0026011, , отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р.-н/24060300;

- на користь держави в особі Вінницької обласної ради - 2214,13 грн, які перерахувати на розрахунковий рахунок: UA0002001, , отримувач:ГУК у Він.обл./Він.обл./24060300.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави на рахунок UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Кодкласифікації доходів бюджету22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) судовий збір в сумі 1 211, 20грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 08.04.2025.

Суддя Л.А. Штифурко