Справа №295/8954/20
УХВАЛА

02.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

про примусове проникнення до житла

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про вселення,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло подання начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Н. Савіної, у якому заявник просить винести ухвалу, якою надати державним виконавцям Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та іншим учасникам виконавчого провадження дозвіл на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у м.Житомирі перебуває виконавче провадження, яке зареєстроване в автоматизованій системі виконавчих проваджень за №73317119 з примусового виконання виконавчого листа №295/8954/20, виданого 18.09.2023 Богунським районним судом м.Житомира про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні її власністю 1/2 часткою квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та вселення ОСОБА_1 у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 13.11.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вчиняються дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на примусове виконанні рішення суду. Враховуючи той факт, що боржник рішення суду в термін, наданий державним виконавцем, не виконав, вимоги державного виконавця ігнорує та систематично не дає державному виконавцю виконати рішення суду, а тому виникла необхідність у проникненні державним виконавцям та іншим учасникам виконавчого провадження до квартири АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання судового рішення.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, у поданні розгляд справи просить провести без участі державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Приписами статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у м.Житомирі перебуває виконавче провадження, яке зареєстроване в автоматизованій системі виконавчих проваджень за №73317119, з примусового виконання виконавчого листа №295/8954/20, виданого 18.09.2023 Богунським районним судом м.Житомира про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні її власністю 1/2 часткою квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та вселення ОСОБА_1 у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

13.11.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження.

01.12.2023 державним виконавцем сформовано та направлено сторонам вимогу, в якій зазначена дата, час та місце виконання судового рішення у справі №295/8954/20.

14.12.2023 державним виконавцем за участю представника стягувача ОСОБА_3 , здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2 , та було встановлено, що за даною адресою ніхто не відчинив двері. Сусіди від надання інформації відмовились.

03.01.2024 державним виконавцем повторно сформовано та направлено сторонам вимогу про дату, час та місце виконання судового рішення у справі №295/8954/20.

19.01.2024 державним виконавцем, за участю представника стягувача ОСОБА_3 , здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2 , та було встановлено, що за даною адресою ніхто не відчинив двері. Боржник ОСОБА_2 була присутня та чинила преш коли щодо вселення у квартиру.

30.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 у розмірі 1700,00 грн.

У зв`язку з повторним невиконанням рішення, 08.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 3400,00 грн.

22.03.2024 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 02.04.2024 о 14:00 год за адресою: АДРЕСА_2 .

25.03.2024 державним виконавцем повторно сформовано та направлено сторонами вимогу про дату, час та місце виконання судового рішення у справі №295/8954/20.

02.04.2024 державним виконавцем Яриною Анною Петрівною за участі працівників Богунського відділу ДВС у м.Житомирі виконано рішення Богунського районного суду м.Житомира №295/8954/20 від 18.09.2023, шляхом вселення представника стягувача за довіреністю, ОСОБА_3 , до квартири АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця.

02.04.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №73317119.

07.11.2024 від представника стягувача, ОСОБА_3 , на адресу Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі надійшла заява про відновлення виконавчого провадження №73317119 у зв`язку із тим, що боржником ОСОБА_2 продовжуються вчинятись дії щодо подальшого перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його було вселено.

15.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №73317119, копії якої направлено сторонам.

27.11.2024 державним виконавцем сформовано вимогу про дату, час та місце виконання судового рішення у справі №295/8954/20, яка направлена сторонам виконавчого провадження для відома.

27.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 12.12.2024 о 16:00 год за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту державного виконавця від 12.12.2024, прибувши 12.12.2024 о 16:00 год за адресою, зазначеною у виконавчому листі, перебуваючи біля під`їзду будинку, у державного виконавця була відсутня можливість провести дії щодо вселення представника стягувача, ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що сином боржника, ОСОБА_4 , здійснено напад із застосуванням газового балончику на чоловіка ОСОБА_3 , що спричинило хімічний опік очей, через що було викликано карету швидкої допомоги та здійснено виклик поліції. У акті також зазначено, що боржника ОСОБА_2 було ушпиталено з невідомих причин.

16.12.2024 державним виконавцем повторно сформовано та направлено сторонам вимогу про дату, час та місце виконання судового рішення у справі №295/8954/20.

16.12.2024 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 26.12.2024 о 15:00 год за адресою: АДРЕСА_2 .

25.12.2024 на адресу відділу ДВС надійшла заява від боржника ОСОБА_2 про те, що вона не зможе бути присутньою у зазначений день і час за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з її стаціонарним лікуванням.

26.12.2024 державним виконавцем сформовані та вимоги про проведення виконавчих дій на 14:00 год 10.01.2025, які направлені боржнику, стягувачу та до поліції.

08.01.2025 повторно на адресу відділу надійшла заява від боржника ОСОБА_2 про те, що вона не зможе бути присутньою у зазначений день і час за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з її стаціонарним лікуванням.

09.01.2025 державним виконавцем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів та направлено сторонам виконавчого провадження до відома.

19.02.2025 державним виконавцем повторно сформовано вимогу про дату, час та місце виконання судового рішення №295/8954/20, яка направлена сторонам виконавчого провадження до відома. Також сформовано постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій, які мали повторно відбутися о 14:00 годині 06.03.2025.

05.03.2025 на адресу відділу втретє надійшла заява від боржника ОСОБА_2 , про те, що вона не зможе бути присутньою у зазначений день і час за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з її стаціонарним лікуванням.

06.03.2025 державним виконавцем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів до 17.03.2025, та направлено сторонам виконавчого провадження до відома.

У поданні вказано, що враховуючи той факт, що боржник рішення суду в термін, наданий державним виконавцем, не виконав, вимоги державного виконавця ігнорує та систематично перешкоджає державному виконавцю виконати рішення суду, а тому виникла необхідність у проникненні державним виконавцям та іншим учасникам виконавчого провадження до квартири АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №4-рп/2011 від 31.05.2011, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

За змістом наведених правових норм примусове проникнення до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші, передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №757/41727/19.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів не вбачається, що боржник, будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження, добровільно не надала доступу до житла.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконання рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник ОСОБА_2 заявами від 25.12.2024, від 08.01.2025 та від 05.03.2025 повідомляла про неможливість участі у проведенні виконавчих дій з поважних причини, лікування в умовах стаціонару, що підтверджено копіями направлень на лікування.

Отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 умисно не надавала доступу до житла та з наведеного вбачається, що можливості виконання рішення суду у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження" без примусового проникнення до житла не вичерпані.

Враховуючи вищенаведене, оскільки державний виконавець не надав доказів того, що ОСОБА_2 умисно, без поважних причин, не надавала доступу до житла, суд вважає, що у задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника слід відмовити.

Керуючись статтями 262, 261, 353, 354, 439, ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про примусове проникнення до житла у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова