Справа № 529/286/25
Провадження № 2/529/234/25
УХВАЛА

іменем України

10 квітня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянув позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» звернувся до Диканського районного суду Полтавської області із позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 47 079 грн 69 коп., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши позовну заяву приходжу до наступного висновку.

Відповідно до відповіді № 1267871 від 07.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відомості про особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Згідно відповіді виконавчого комітету Карлівської міської ради від 10.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знята з зареєстрованого місця проживання 16.04.2022 по повідомленню ДМС із зазначеними реквізитами паспортного документа померлої особи.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви заборгованість за спожитий природний газ виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природний газ повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.32 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 30-32, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановив:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ передати на розгляд до Карлівського районного суду Полтавської області (адреса: вул. Успенська, 4, м. Карлівка Полтавської області, 39500).

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Л.Є. Петренко