Номер провадження 2-з/387/2/25
У Х В А Л А

03 квітня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя та зустрічний позов представника відповідача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя та визнання права особистої власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.04.2025 звернулася до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідача, ОСОБА_4 , 25 квітня 2024 року подав до суду в інтересах ОСОБА_3 зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя та визнання права особистої власності.

01.04.2025 до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 .

Заява обґрунтовується тим, що до спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 входить транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 . 01.04.2025 до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просить визнати автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя. Залишити за ОСОБА_3 право власності на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 відповідно до висновку експерта. 19.01.2024 ОСОБА_3 без її згоди продав транспортний TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 відповідно до договору купівлі-продажу №3541/2024/4267754 від 19.01.2024, що був укладений в ТСЦ 3541 ( м.Кропивницький) між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , про що позивача не було повідомлено. Дозволу на продаж вона не надавала. В подальшому дане авто було продано ОСОБА_8 . Автомобіль був придбаний ними в період шлюбу та перебував у спільній сумісній власності.

Зі змісту заяви про забезпечення позову, спірне майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що з метою недопущення негативних наслідків, а також уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом її інтересів.

Суд за результатами розгляду заяви про забезпечення позову доходить до таких висновків.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є поділ спільної сумісної власності подружжя.

В свою чергу, позивача вказує, що забезпечення позову спрямоване, насамперед, проти несумлінних дій відповідача, забезпечить виконання майбутнього рішення суду.

Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Саме до вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22.

На час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення, що ОСОБА_8 , як власник автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 , може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на момент постановлення судом цієї ухвали від 03 квітня 2025 року про накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_3 вже не був власником вказаного автомобіля, оскільки право власності на спірне рухоме майно перейшло до першого власника ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2024 та ОСОБА_8 7142/2022/3150340 на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2024.

Згідно з ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідном до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Суд досліджуючи аргументи позивача щодо необхідності забезпечення позову, приходить до переконання, що матеріали заяви, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 , відповідного до договору купівлі-продажу, проданий у шлюбі із ОСОБА_1 ще до звернення із первісним позовом ОСОБА_1 до суду про розподіл майна. Матеріали справи не містять договору купівлі-продажу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 3346, (2022), № шасі НОМЕР_1 з відсутністю відповідної згоди ОСОБА_1 на автомобіль.

На час постановлення цієї ухвали новий власник зазначеного майна не був залучений до участі у справі після відкриття провадження, хоча ці правовідносини виникли до звернення з позовом до суду. Клопотання щодо залучення відповідачів та зміни позовних вимог судом ще не вирішені.

Крім того, досліджуючи аргументи позивачки щодо необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що матеріали заяви, а також позовної заяви не містять договору купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_3 , який був відчужений у шлюбі, який може свідчити про відсутність відповідної згоди ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить про наявність підстав на цій стадії судового процесу для відмови у накладенні арешту на автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, 2022 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

Суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню .

Керуючись статтями 149, 150,151, 153, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя та зустрічний позов представника відповідача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя та визнання права особистої власності відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.