Справа № 645/7439/24
Провадження № 2-др/645/9/25
09 квітня 2025 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Грайворонського Ігора Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
02 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Грайворонського І.В. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судових витрат, а саме - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., що понесені відповідачем на оплату професійної правничої допомоги.
В обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що у провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала справа №645/7439/24. 01.04.2025 р. судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. При цьому, до закінчення судових дебатів у цій справі, представником відповідача було заявлено клопотання, що докази понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача зазначав, що вартість послуг за представництво інтересів відповідача в суді першої інстанції становить 8 000 грн. З огляду на викладене, просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №645/7439/24 у вказаному вище розмірі.
Представник позивача у відповіді на відзив зазначав, що вартість правничої допомоги з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірною. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже її розмір встановлений на власний розсуд та належним чином не обґрунтований. Враховуючи сукупність обставин цієї конкретної справи, розмір судових витрат є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому не підлягає задоволенню.
Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце слухання справи належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд вказаної справи за його відсутності. Представник відповідача у поданій заяві просив про розгляд справи без його участі, заяву про ухвалення додаткового рішення просив задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2025 р. у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, про наявність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. представником відповідача було заявлено у відзиві. Окрім цього, адвокатом було повідомлено в судовому засіданні 01.04.2025 р., що ним робиться заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З огляду на положення ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Грайворонський І.В. звернувся до суду 02 квітня 2025 року та надав докази понесених судових витрат, тобто в межах строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи вимоги сторони відповідача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною відповідача надані:

- копія Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) № 03/05-24 від 03.05.2024 р.,

- копія додаткової угоди №1 до Договору № 03/05-24 від 03.05.2024 р. про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 28.01.2025 р.,

- копія платіжної інструкції від 31.01.2025 р. про оплату зг. договору № 03/05-24 від 03.05.2024 р. та дод. угоди від 28.01.2025 за правничу допомогу у справі №645/7439/24 1 інстанція послуг в розмірі 8000 грн.,

- копія Ордеру про надання правничої (правової) допомоги,

- копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.10.2022 р.,

- копія акту виконаних робіт №1 від 01.04.2025 р. до Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) № 03/05-24 від 03.05.2024 р.

У пункті 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Так, з заяви представника відповідача ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат вбачається, що сторона відповідача просить стягнути з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 8000 грн. витрат, сплачених ОСОБА_1 за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції.

Згідно п. 1. Додаткової угоди №1 до Договору № 03/05-24 від 03.05.2024 р. про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 28.01.2025 р. Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у всіх органах, установах та організаціях, пов`язаних з пред`явленими до нього вимогами ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», зокрема, в межах цивільної справи № 645/7439/24, що перебуває в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова з правами, наданими відповідачу.

Як вбачається з п. 2. вказаної Додаткової угоди, відповідно до п. 6.2. Договору сторони погодили, що гонорар Адвоката за ведення даної справи у суді першої інстанції становить 8000,00 грн.

Пунктом 5. Додаткової угоди передбачено, що Клієнт сплачує кошти, визначені у п. 2 даної додаткової угоди протягом 3-х днів з моменту підписання даної угоди.

Відповідно до платіжної інструкції від 31.01.2025 р. про оплату зг. договору № 03/05-24 від 03.05.2024 р. та дод. угоди від 28.01.2025 за правничу допомогу у справі №645/7439/24 1 інстанція послуг, ОСОБА_1 сплатив на рахунок ФОП Гайворонського І.В. 8000,00 грн.

Як вбачається з акту виконаних робіт (детальний опис) №1 від 01.04.2025 р. до Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) № 03/05-24 від 03.05.2024 р., Адвокат надав Клієнту професійну правничу допомогу у цивільній справі № 645/7439/24 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, зокрема: в суді першої інстанції ОСОБА_1 надані наступні види правової допомоги:

1)вивчення документів стосовно предмета спору 2 години;

2)складення та направлення відзиву на позов 4 години;

3)складення та направлення заперечень проти відповіді на відзив 3 години;

4)складення та направлення заперечень відповідача щодо доводів і міркувань позивача, викладених в додаткових поясненнях від 11.02.2025 2 години;

5)складення та подання додаткових пояснень щодо того, що кредитний рахунок відповідачу не відкривався 3 години;

6)прийняття участі у судовому засіданні 01.04.2025 в режимі ВКЗ, де навів свої доводи та міркування щодо позову, заперечив проти доводів та наданих позивачем доказів 1,5 години;

7)складання та подання до Суду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат 1,5 години.

Загальний витрачений Адвокатом час на надання відповідачу професійної правничої допомоги в Суді першої інстанції становить 17 годин.

Представник позивача у відповіді на відзив заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зазначав, що вартість правничої допомоги з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірною. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже її розмір встановлений на власний розсуд та належним чином не обґрунтований. Враховуючи сукупність обставин цієї конкретної справи, розмір судових витрат є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому не підлягає задоволенню.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, представником відповідача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги як вивчення документів стосовно предмета позову, складання та направлення відзиву на позов, складання та направлення заперечень проти відповіді на відзив, складання та направлення додаткових пояснень, складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Так, зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі справа є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її вивчення, підготовка відзиву, заперечень та пояснень не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника відповідача в судових засіданнях, їх кількість та час, заперечення сторони позивача про стягнення витрат на правову допомогу, викладені у відзиві на позов, а тому вважає, що вимоги сторони відповідача підлягають частковому задоволенню на суму 5000,00 грн. На думку суду, такий розмір витрат є співмірним із заявленими вимогами, складністю справи та проведеною адвокатом роботою.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та часткове задоволення вимог про стягнення з позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Грайворонського Ігора Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Г. С. Шевченко