Дата документу 19.03.2025Справа № 545/2273/24
Провадження № 2/554/1047/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором №_CARD від 23.02.2019 року, що укладений між відповідачем та АТ «ОТП Банк», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, у розмірі 60 830,04 грн., з яких 31 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 29 330,04 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Крім того, просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 3 028,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2024 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.

Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, у якому зазначив, що не був повідомлений про відступлення права вимоги, позивачем не надані документи, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини і що позивач надавав кредитні грошові кошти, позивачем не дотримано вимог ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначив, що кредитний договір ним не підписано, сторонами не погоджено його умови, які є несправедливими. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.

Позивачем до суду направлено відповідь на відзив, у якій зазначено про обґрунтування пропуску строку позовної давності, на підставі Закону України від 30.03.2020 року №540-ІХ та пунктів 12, 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. Також вказали на користування відповідачем кредитними коштами і недоведеність відповідачем відсутності заборгованості.

Відповідачем направлено заперечення на відповідь на відзив, де вказано на правове обґрунтування пропуску позивачем строків позовної давності, зазначено про відсутність документів, що свідчили б про виникнення кредитних відносин між сторонами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем ТОВ «Брайт Інвестмент» надані докази заява-анкета про надання банківських послуг №_CARD від 23.02.2019 року; Заява фізичної особи на встановлення кредитної лінії від 23.02.2019 року; паспорт споживчого кредиту; Розписка ОСОБА_1 від 23.02.2019 року про отримання картки; розрахунок заборгованості за кредитним договором; звіт-рахунок за період з 23.02.2019 року по 24.03.2023 року; Вимога про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту від 17.04.2024 року № 0417/6; договір факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року а також витяг з додатку № 1 до вказаного договору факторингу та платіжне доручення №46 від 24.03.2023 року на його виконання.

Суд вважає, що надані позивачем Заява-анкета про надання банківських послуг №_CARD від 23.02.2019 року, Заява фізичної особи на встановлення кредитної лінії від 23.02.2019 року, паспорт споживчого кредиту, Розписка ОСОБА_1 від 23.02.2019 року про отримання картки, підтверджують виникнення правовідносин між відповідачем з АТ «ОТП Банк» внаслідок підписання сторонами договору власноручними підписами.

Звітом-рахунком за період з 23.02.2019 року по 24.03.2023 року, а також Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджується, що ОСОБА_1 отримувала кредитні гроші, оскільки погашала заборгованість, що вказана в документах, а саме 1 500,00 грн. - 28.02.2019 року, по 2 000,00 грн. 16.04.2019 р., 16.05.2019 р., 14.06.2019 року, 2 190,00 грн. 16.07.2019 року, 2 190,00 грн. 13.09.2019 року, 2 300,00 грн. 17.10.2019 року, 3 100,00 грн. 20.12.2019 року, 3 100,00 грн. 17.01.2020 року, 3 200,00 грн. 19.02.2020 року, 2 000,00 грн. 09.04.2020 року, 2 000,00 грн. 17.06.2020 року, 2 500,00 грн. 03.09.2020 року, 2 700,00 грн. 28.09.2020 року та 3 000,00 грн. 18.11.2020 року.

Суд вважає, що Звітом-рахунком та Розрахунком заборгованості станом на 14.03.2023 року підтверджується розмір заборгованості 60 830,04 грн., з яких 31 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 29 330,04 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Відповідач заперечував проти виникнення кредитних правовідносин та отримання коштів, в той же час вказав, що строк позовної давності відраховується з моменту останнього переказу ним коштів АТ «ОТП Банк» 18.11.2020 року, що ще раз підтверджує кредитні відносини та виконання умов Договору в тому числі і відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд вважає, що позивачем доведена наявність та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №_CARD від 23.02.2019 року, у розмірі 60 830,04 гривень.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

24 березня 2023 рокуміж ТОВ «Брайт Інвестмент» та АТ «ОТП Банк» був укладений Договір факторингу №24/03/23, що підтверджується копією вказаного договору.

Згідно умов договору факторингу №24/03/23 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 60 830,04 грн., що підтверджується Витягом з додатку №1 до вказаного договору факторингу та платіжним дорученням №46 від 24.03.2023 року на його виконання.

Тобто суд вважає, що позивачем доведена наявність заборгованості у відповідача за Кредитним договором №_CARD від 23.02.2019 року у розмірі 60 830,04 гривень.

Досліджуючи доводи сторін, заявлені у відзиві, відповіді на відзив та запереченні на відповідь на відзив, суд вказує на наступне.

Так, відповідач вказує, що сторонами не підписано кредитний договір, його умови є непогодженими та несправедливими, а також порушують вимоги Закону України «Про споживче кредитування».

Однак, із матеріалів справи вбачається, що як договір, так і всі необхідні додатки до нього, а також похідні документи за договором підписані власноручним підписом відповідача, що свідчить про погодження відповідача з його умовами на момент укладання, тому наведені доводи позивача суд не приймає, як необґрунтовані.

Суд зазначає, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, тоді як доводи позивача фактично зводяться до непогодження з умовами укладеного договору.

Суд вказує, що договір не визнано розірваним або нікчемним, відповідно, непогодження з його умовами в будь-якій формі однієї із сторін договору не звільняє від обов`язку виконання його умов.

Щодо пропуску строку позовної давності суд дійшов наступного висновку.

Позивач, обґрунтовуючи дотримання строків позовної давності посилається на Закон України від 30.03.2020 року №540-ІХ, пункти 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину та у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Однак, згідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року по справі №990/115/27, на яку посилався відповідач, введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такого підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Враховуючи висновки Верховного Суду, а також те, що первісний кредитор АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Брайт Інвестмент» є юридичними особами, відповідно на них не може розповсюджуватися короновірусні хвороби, а також відсутність належного обґрунтування пропуску процесуального строку та не зазначення конкретних обставин, що вказують на поважність причин пропуску, суд вважає, що заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню.

В статтях 256,257 ЦК України закріплено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки ОСОБА_1 здійснила останній переказ коштів АТ «ОТП Банк» - 18 листопада 2020 року, то строк позовної давності закінчувався 18 листопада 2023 року.

Позовна заява подана до суду лише 27 травня 2024 року, тобто з пропущенням строку позовної давності, тому в позові необхідно відмовити.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то сплачені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.