Справа № 758/4792/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року суддя Подільського районного суду м.Києва Войтенко Т. В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту відмови від прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що його батько ОСОБА_2 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - мати заявника ОСОБА_1 та дружина заінтересованої особи ОСОБА_2 в м. Пологи Запорізької області, яке тимчасово окуповане.

Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на належну їй квартиру в м.Києві. Спадкоємцями першої черги є заявник ОСОБА_1 (син померлої) та заінтересована особа ОСОБА_2 (чоловік померлої).

25 липня 2024 р. приватним нотаріусом КМНО Заблоцькою Л.Б. була заведена спадкова справа №20/2024 після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви заявника ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

11 вересня 2024 року нотаріусом була отримана відповідь від Виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області про те, що останнє місце реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно будо: АДРЕСА_1 та те, що на день смерті разом з померлою проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

18 лютого 2025 року (тобто після спливу 6 місяців з дня відкриття спадщини) нотаріусу надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від спадщини після смерті дружини.

Листом від 04.03.2025 нотаріус повідомила ОСОБА_2 про те, що спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на момент його смерті, вважається, таким що прийняв спадщину фактично, якщо протягом строку для його прийняття, він не подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Тобто, з цього випливає той факт, що ОСОБА_2 вважаєтесь спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

Нотаріус роз`яснила, що відповідно до ст. 1273 ЦК України ОСОБА_2 мав право на відмову від прийняття спадщини, але протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, тобто повинен був подати до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавиці.

Оскільки ОСОБА_2 заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент її смерті був зареєстрований за адресою померлої: АДРЕСА_1 , він вважаєтесь таким, що прийняв спадщину фактично.

Не погоджуючись з такою позицією нотаріуса, син померлої ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, у якій просить встановити судовим рішенням факт того, що його батько відмовився від спадщини. Тобто, заявник подав заяву в порядку ст.315 ЦПК України як встановлення факту, що має юридичне значення.

Чинне законодавство не передбачає випадків, коли суд судовим рішенням в порядку цивільного судочинства (розглядаючи заяву про встановлення факту відмови від спадщини) може змінити чи застосувати інший підхід до вимог частини 3 статті 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Фактично, в порядку окремого провадження, заявник просить встановити факт, що його батько, який за законом прийняв спадщину, є таким, що відмовився від спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Фраза «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» означає в тому числі те, що заява про встановлення факту відмови від спадщини, яка є фактично прийнятою, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (пункт 45)).

Встановивши, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту відмови від прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 , яка подана в порядку окремого провадження, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами 186, 258-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту відмови від прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяТ. В. Войтенко