Справа № 445/493/25
провадження № 2/445/611/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

27.02.2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк», в інтересах якого дії представник Ярошенко С.М., звернулося до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , згідно якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1. Договору); позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5177125, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.3. Договору); всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (п. 2.1. Договору).

Відповідно до умов Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику було надано грошові кошти в сумі 46 153,17 грн. на 48 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 1,5 % від суми кредиту.

Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

20.09.2021 року права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 200921.

Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Про зміну кредитора відповідач був повідомлений.

Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконував, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернув.

Неодноразовими телефонними повідомленнями відповідача було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.

Як наслідок, просить стягнути із відповідача 57 855, 15 грн, з яких 45 960,93 грн заборгованості по тілу кредиту, 5,78 грн заборгованості по відсоткам, 11 888,44 грн заборгованості по комісії, а також судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 28.02.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Вказану ухвалу суду відповідачу скеровано 28.02.2025 року, яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Окрім цього, Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Постанова ВП ВС від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), КГС ВС від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

На момент постановлення даного судового рішення від сторін не надходило заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв від сторін чи їх представників не надходило.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

21.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1. Договору); позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5177125, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.3. Договору). Пунктом 1.4. визначено, що позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за переліком реквізитів, які визначені у цьому ж пункті договору, а також вказані суми коштів котрі мають бути сплаченими на чітко визначений рахунок. Всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (п. 2.1. Договору) (а.с. 4, 5).

Відповідно до паспорту кредиту №5177125, розмір кредиту становить 46 153,17 грн, на строк 48 місяців зі сплатою річних процентів у розмірі 0,01%, щомісячних процентів 1,5%.

Також договором передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання, а саме штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Позичальник підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с. 6-7).

20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 200921, відповідно до якого Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» суму фінансування, а останнє зобов`язується відступити Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Позивачем надано копію Реєстру прав вимоги до договору факторингу№200921 від 20 вересня 2021року, де вказано реквізити відповідача та суму боргу.

В якості доведення отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором та фактично виконання обов`язку щодо фактичного надання кредитних коштів позикодавцем, позивач надає:

-бухгалтерську довідку на суму проводки 39476,55 грн;

-витяг з реєстру оплачених страховок на суму 5576,62 грн та 800,00 грн;

-витяг з реєстру оплачених страховок на суму 300,00 грн;

Суд звертає увагу, що бухгалтерська довідка на суму проводки 39476,55 грн без номеру, без дати, без відображення реквізитів рахунків з якого і на який проведено можливу оплату (видачу кредиту), без призначення платежу, без дати фінансової операції, без вказання отримувача, вказано лише чотиризначні цифри рахунків, які не відповідають п. 1.4. договору кредиту, та зміст проводки TopUP перерахування коштів.

Щодо двох останніх витягів, суд також звертає увагу, що такі без номеру, без дати, без відображення реквізитів рахунків, без призначення платежу, вказано дату можливого платежу 21.01.2021 року, містять посилання на номер кредитного договору , вказано назви страховок.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 21.01.2021 року, станом на 03.12.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 57 855, 15 грн, з яких 45 960,93 грн заборгованості по тілу кредиту, 5,78 грн заборгованості по відсоткам, 11 888,44 грн заборгованості по комісії.

16.10.2024 року позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу щодо повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Водночас, згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1,5,6,7 ст. 81, ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, звертаючись із вказаним позовом, саме на позивача покладено обов`язок доведення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами обставин, що входять до предмета доказування.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу, який підтверджував би факт надання кредиту відповідачу у заявленому у позові розмірі.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 1.4 кредитного договору № від 21.01.2021 року, кредит видається в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів в сумах і на рахунки визначених цим же пунктом кредитного договору.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних виписок про рух коштів, платіжних доручень, касових чи інших ордерів, які б засвідчували факт перерахування кредитних коштів на визначені договором рахунки.

Фактично позивач доводить факт видачі кредиту лише односторонньою довідкою/витягами з реєстрів позикодавця в простій письмовій формі про начебто виконання останнім вимог кредитного договору та надання кредиту відповідачу, без зазначення жодних реквізитів перерахування кредитних коштів.

За переконанням суду вказані довідки та витяги не є первинними бухгалтерськими документами та не є доказами видачі/отримання кредиту позичальником.

Зважаючи на встановлені судом та вищевикладені обставини, не надання позивачем доказів видачі/отримання позичальником кредиту за договором № від 21.01.2021 року, правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 15, 16, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні позову Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Копію рішення суду негайно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2025 року.

Суддя О.М. Кіпчарський