Справа № 548/1558/24
Провадження №2/548/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

адвоката - Гарманчук О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе за кредитним договором № 10527-05/2023 від 08.05.2023 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не повернув одержаний кредит.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість у розмірі 32 550, 00 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 3 028, 00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 05.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.07.2024року відкладено підготовчесудове засідання, поновлено відповідачу строк на подання відзиву, прийнято та долучено до матеріалів справи відзив та встановлено, що відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Ухвалами суду від 11.10.2024 року, 10.12.2025 року відкладено підготовчесудове засідання.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року витребувано докази, підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"" не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю проти заочного ухвалення рішення не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гарманчук О.Р. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, з наведених у відзиві на позов підстав та просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Войтович Л.В. просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на ті обставини, що спірний договір не може вважатися електронним документом оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Представник відповідача заперечувала проти стягнення відсотків за користування кредитом, так як вони становлять 365 % від суми кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту. Позивач не надав доказів того, що на момент подання позову у нього існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на таких умовах, які зазначені в позовній заяві. До договору факторингу № 3072023 не додано Реєстру боржників, доказів оплати за таким договором, а в Акті прийому-передачі Реєстру боржників не зазначено кількість відступлених прав грошової вимоги та загальну суму заборгованості. Окрім того, до Договору факторингу № 27122023-2 не додано Акту прийомупередачі Реєстру боржників, доказів оплати за таким договором, а Реєстр боржників не містить підписів Кредитора 2 та позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Договором факторингу № 3072023 не встановлено відступлення фактором права грошової вимоги третій особі, а отже таке відступлення не допускається. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором від кредитора 2 на користь позивача за договором факторингу № 27122023-2 не відбулося.

У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти аргументів відповідача, вказуючи на те що, підписуючи кредитний договір, відповідач погодився з умовами надання коштів, усвідомлюючи правові наслідки такої згоди. Згідно відповіді на відзив до позовної заяви було додано візуальну форму кредитного договору, яку повністю відтворює оригінал електронної форми кредитного договору, в тому числі і підпису позичальника. Первісний кредитор ТОВ ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідками про видачу коштів. Кошти відповідачу перераховувались на його картку. На підставі викладеного представник позивача просив не брати до уваги відзив на позов як безпідставний та необґрунтований, просив суд задоволити позовні вимоги в повному об`ємі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.

Судом встановлено, що 08.05.2023 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ ФК «Інвеструм» з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав договір про надання кредиту № 10527-05/2023 від 08.05.2023 року, відповідно до якого товариство надало йому кредит у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідач з умовами договору, укладеного з позивачем, був ознайомлений та з ними погодився. Зазначені умови договору не визнані недійсними в установленому законом порядку.

Згідно умов паспорту споживчого кредиту, ОСОБА_1 погодив отримання кредиту у розмірі 7 000,00 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання: задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, спосіб надання: безготівково на рахунок з використанням карти.

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ ФК «Інвеструм» позичальнику в безготівковій формі на рахунок з використанням карти №5168-75хх-хххх-7530. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ ФК «Інвеструм» грошових коштів у сумі, визначеній, у п. 1.2. кредитного договору, за вказаними реквізитами.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1Закону України«Про споживче кредитування» від15 листопада 2016року №1734-VIIIдоговір про споживчий кредит - це вид кредитного договору,за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7 ст.11зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів виконання ТОВ ФК «Інвеструм» (первісним кредитором) своїх зобов`язань перед відповідачем за Договором про споживчий кредит №10527-05/2023 від 08.05.2023.

Тобто, позивач не надав суду доказів здійснення транзакції у розмірі 7 000, 00 грн. ТОВ ФК «Інвеструм» (первісним кредитором) на картковий рахунок відповідача, а також квитанції про зарахування на картковий рахунок відповідача вказаної суми кредиту.

При цьому, позивач хоч і скористався своїм правом на витребування доказів і заявив клопотання про витребування з банківської установи відомостей щодо перерахування суми позики на рахунки, відкриті на ім`я відповідача, але це клопотання було заявлене не на момент подачі позову, а вже під час судового розгляду.

Відповідно ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищевказане суд не приймає до розгляду доказ, витребуваний за клопотанням позивача - виписку за договором б/н АТ КБ «Приватбанк» від 19.02.2025 року (а.с. 246), так як клопотання про її витребування не подане разом із подачею позову, а лише під час судового розгляду.

03.07.2023 року між ТОВ ФК «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладений договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набув права грошових вимог кредитора за кредитними договорами, що входять до заборгованості та вказані у реєстрі боржників, в тому числі за укладеним між ТОВ ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 кредитним договором № 10527-05/2023 від 08.05.2023 року, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"укладений договір факторингу № 27122023-2 , відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"набув права грошових вимог кредитора за кредитними договорами, що входять до заборгованості та вказані у реєстрі боржників, в тому числі за укладеним між ТОВ ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 кредитним договором №10527-05/2023 від 08.05.2023року, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем надано копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 року (а.с.17) та витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 550, 00 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 550,00 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с.18).

Наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договорів факторингу не містить підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача за договором. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу.

Доводи товариства щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.

Отже, позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 10527-05/2023 від 08.05.2023 без вказівки періоду за який він проведений (а.с. 19), суд не вважає належним та достатнім.

В вищезазначеному розрахунку, відсутній період, за який нараховано заборгованість, а також дані щодо руху коштів на рахунку, сум, що фактично були отримані відповідачем. А, отже, встановити дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 за цим кредитним договором неможливо.

У відповідності до положень ч. 3 ст.12та ч. 1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»роз`яснено, що виходячи з принципу процессуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Однак, всупереч вказаним положенням закону позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, а саме перерахування грошових коштів споживачу та належного розрахунку боргу. У зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд приходить до висновку, що у позові ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то судові витрати по справі покладаються на позивача.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та адвокатом Войтович Л.В. 15.07.2024 року було укладено договір про надання правової допомоги №24/269Ф (а.с.67-69). Згідно ордеру від 15.07.2024 року (а.с.68 зворот) Войтович Л.В. представляла інтереси відповідач ОСОБА_1 у Хорольському районному суді Полтавської області.

У детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Войтович Л.В. відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 15.07.2024 року (а.с. 70) адвокат Войтович Л.В. посилався на те, що адвокатом було надано наступні послуги: усна консультація 1 год. 2 000, 00 грн., складання відзиву 5 год. 8 000, 00 грн. Виконано робіт на суму 10 000, 00 грн.

Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 26 вересня 2018 року по справі № 753/15683/15 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України), а тому суд зменшує суму витрат на правничу допомогу, яку слід стягнути на користь відповідача.

Оскільки представником відповідача надано розрахунок (детальний опис) наданих адвокатом послуг із зазначенням виду послуги, витраченого адвокатом часу на кожну послугу та вартість кожної наданої послуги окремо, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн., що є співмірним із складністю справи; обсягом наданих Адвокатом послуг та виконаних робіт, рівнем складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач - ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Представник позивача Москаленко Маргарита Станіславівна, що знаходиться за адресою м.Бровари Київської області, вул. Лісова, буд. 2 поверх .4;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Представник відповідача адвокат Войтович Людмила Василівна,адресаАДРЕСА_1 ;

Представник відповідача адвокат Гарманчук Олександра Романівна, адреса м. Житомир,вул. Хлібна, 29.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2025 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна