Справа № 505/481/24
Провадження № 2/505/1119/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 лютого 2024 року звернулась до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області та просила визнати за нею, ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням, а саме житловою квартирою, яка знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_1 із правом реєстрації місця проживання за цією адресою.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, щопозивач є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного її проживання з батьками, 05 грудня 1978 року на підставі ордеру № 1976, виданого КЕЧ Котовського району Одеського військового округу сім`я вселилася в двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Ордер виписаний на ім`я батька ОСОБА_3 , в якому вказаний склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 ОСОБА_7 разом з матір`ю після розірвання шлюбу) ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу в 1984 році батько, ОСОБА_3 , втратив право користування квартирою, оскільки переїхав на постійне місце проживання до м. Біляївка, Біляївського району, Одеської області, та ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. ОСОБА_1 з 01.09.1986 по 29.03.1989 років проходила навчання у СПТУ-200 у м. Москва, в зв`язку із чим була необхідність тимчасово знята з реєстрації місце свого постійного проживання на період навчання та подальшого проходження практики. В 1995 році повернулася додому та працевлаштувалась до Котовського районного вузла зв`язку ОППЗ «Одесапошта», де працювала з 15.06.1995 по 01.12.2003. 18.08.1998 року шлюб між позивачем та ОСОБА_9 було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат ОСОБА_1 - ОСОБА_10 . Після його смерті, позивач разом із двома неповнолітніми дітьми повернулася до місця свого постійного проживання, проживала разом із матір`ю по день її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті матері, позивач намагалась упорядкувати документи щодо квартири, проте у неї виникли проблеми із реєстрацією фактичного місця проживання та відповідно неможливо було укласти договір оренди, тому вона звернулась із позовною заявою до Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «Січ» про примушення укладення договору оренди квартири. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2004, справа № 2-1079/2004 року позовну заяву задоволено, зобов`язано керівництво Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «СІЧ» укласти договір оренди квартири АДРЕСА_2 та провести паспортизацію за цією адресою. ОСОБА_1 неодноразово намагалась провести реєстрацію за адресою постійного місця проживання, однак дана процедура унеможливилася спочатку через відсутність паспорту громадянки України (в 2004 році був паспорт громадянина СССР серія НОМЕР_1 від 11.04.1991, отриманий у місті Москва, під час проходження практики після навчання), а потім через зміну законодавства. В зв`язку з тим, що позивач до теперішнього часу не має можливості зареєструвати своє фактичне місце проживання, проте продовжує проживати за цією адресою до цього часу, іншого житла у неї не має, вона вчасно сплачує комунальні платежі, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом для захисту

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Дрогобецька Т.Ю. надала клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягають.

Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути справу за відсутності представника, за наявними документами у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_3 05 грудня 1978 року отримав ордер № 1976 виданий КЕЧ Котовського району Одеського військового округу на житлову двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Ордер виписаний на склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , син ОСОБА_11 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.08.1984, актовий запис № 160, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 було розірвано, після чого ОСОБА_13 було залишено прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.08.2003, актовий запис № 427, ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років у м. Котовськ Одеської області.

ОСОБА_3 у віці 63 років помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Біляївка Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 20.09.2012, актовий запис № 189.

Позивач є донькою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.01.1988, актовий запис № 1116.

Брат позивача ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 22 років в м. Котовську Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , про що складено відповідний актовий запис № 472 від 18.09.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області.

ОСОБА_16 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1991 року з ОСОБА_9 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 13.02.2001, актовий запис № 19.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 від 19.03.2019, шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було розірвано, про що 16 вересня 2003 року складено відповідний актовий запис № 135.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2004 року у справі № 2-1079/2004 року позовну заяву задоволено в повному обсязі, зобов`язано керівництво Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «СІЧ» укласти договір оренди квартири АДРЕСА_2 та провести паспортизацію за цією адресою.

Довідкою ПП «Городок-КВП» підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно з 2000 року по теперішній час фактично постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Прибудинкову територію підтримує у належному стані, комунальні послуги сплачуються вчасно, на дату звернення борги відсутні.

Крім того, у вказаній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , довідкою ПП «Городок-КВП» за № 13 від 01.02.2024 підтверджено, що заборгованості по наданим послугам з управління багатоквартирним будинком відсутня.

Відповідно до довідки від 16.09.2003 року № 693 про виклик швидкої допомоги 04.11.2002 на адресу БОС № 339/2, ОСОБА_1 при травмуванні ноги була доставлена до ЦРБ на прийом до травматолога.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб,якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство.

Відповідно до Рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") від 3 червня 1999 року (справа № 1-8/99), Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги.

Ст. 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 61 ЖК УРСР визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного ї громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством (установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР.

Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що в осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР).

Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову в частині визнання права користування житловою квартирою.

Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про здійснення реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки рішення про реєстрацію може бути прийняте в межах визначеної процедури його ухвалення та на підставі виключного переліку документів, зокрема, на підставі рішення про визнання права користування квартирою, від якого такий обов`язок є похідним.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , право користування жилим приміщенням, а саме житловою квартирою, яка знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_1 .

В іншому відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 25 березня 2025 року.