Справа № 127/1978/25
Провадження 2/127/294/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/1978/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 20.01.2025 року і мотивований тим, що 10.08.2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 на підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронний цифровий підпис», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про споживче кредитування» через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора був укладений кредитний договір № -427505, підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором 9915.

Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит в сумі 9 300 грн. на строк 29 днів, з умовою сплати відсотків та поверненням кредиту згідно графіка. Кредит був наданий у формі електронного переказу на банківську картку, яку відповідач вказала в особистому кабінеті: НОМЕР_1 .

Сторони домовились, що відсоткова ставка становить 1, 65 % на добу за початковий строк кредитування.

Сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 29 днів становив 13 750, 05 грн (9 300 грн. - тіло кредиту, 4 450, 05 грн. відсотки).

Сторонами договору було погоджено, що фактичне користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком продовження строку користування кредитом на умовах, визначених п.3.7, п. 3.8.

Отже, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, з 08.09.2021 року до 06.12.2021 року з відсотковою ставкою 2,2 % на добу.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач отримала та використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому заборгованість відповідача перед ТОВ «Кошельок» за кредитним договором № -38 від 10.08.2021 року станом на 15.01.2025 року становить 51 207,41 грн.

Дана сума складається з основної суми заборгованості за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 32 164, 05 грн. та нарахованих згідно ст. 625 ЦК України інфляційних збитків за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 16 040, 21 грн. та за 3 % річних за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 3 003, 15 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України представник ТОВ «Кошельок» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № -427505 від 10.08.2021 року в загальній сумі 51 207,41 грн. та судові витрати судовий збір 2 422, 40 грн.

Представник позивача Крилов С.С. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив.

Представник відповідача адвокат Грабік М.С. надав відзив на позов, згідно якого позов визнав частково, лише на суму, що визначена графіком розрахунків, згідно якого загальна вартість кредиту становить 13 750, 05 грн. (9 300 грн. - тіло кредиту, 4 450, 05 грн. відсотки). В іншій частині вимоги позивача не визнав. Зауважив про намір звернутись із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. у разі відмови в задоволенні позову чи задоволення позову частково.

Відповідь на відзив у даній справі не надходила.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.08.2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 на підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронний цифровий підпис», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про споживче кредитування» через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора був укладений кредитний договір № -427505, підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором 9915.

Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит в сумі 9 300 грн. на строк 29 днів, з умовою сплати відсотків та поверненням кредиту згідно графіка. Кредит був наданий у формі електронного переказу на банківську картку, яку відповідач вказала в особистому кабінеті: НОМЕР_1 , згідно повідомлення про підтвердження платежу «ТАСкомбанк» (а.с. 18).

Сторони домовились, що відсоткова ставка становить 1, 65 % на добу за початковий строк кредитування (п.1.3.2).

Сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 29 днів становив 13 750, 05 грн (9 300 грн. - тіло кредиту, 4 450, 05 грн. відсотки).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом(п.1.3.3). Дисконтна процентна ставка 0, 01 % від фактичного залишку кредиту а кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду (п.1.3.3.1).

Тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 3.4, 3.5, 3.6 договору (п.1.4).

Згідно п.2.2, сторони погодили, що встановлений п.2.1 договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.

Згідно п.3.1, проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, що погоджено сторонами договору.

Нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). (п.3.2).

Сторони домовились (п..3.3), що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору.

Згідно п.3.4 відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», сукупна вартість кредиту для позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки а кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником графіку розрахунків, що є додатком до цього договору, становить 13 890 грн., або 149 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 4 590 грн., або 49% від суми кредиту..

У п.3.5 договору сторонами погоджено, що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльним періодом, встановлений п.2.1 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п.3.4 цього договору процентна ставка менша за 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.3.4 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1, 85 розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою згідно п.1.3.3, яка є незмінною протягом всього строку кредитування (п.3.5.1).

Позичальник розуміє та погоджується , що застосування процентної ставки без знижки неможливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим договором, а можливість отримання знижки забезпечена для позичальника лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п.3.5.2).

Сторони погодили (п.3.6), що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком продовження строку користування кредитом на умовах, визначених п.3.7, п. 3.8.

Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж 90 днів після закінчення лояльного періоду (п.3.7).

Згідно п.3.8, з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 730% річних, що становить 2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Отже, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, з 08.09.2021 року до 06.12.2021 року з відсотковою ставкою 2, 2 % на добу.

Сторонами (п.3.9 договору) передбачено сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України.

Згідно вимог п.3.12 договору, прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.

Згідно п.4.1.2 у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту позичальник зобов`язалась сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

Закінчення строку надання кредиту не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору (п.6.4).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором (п.9.2).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач отримала та використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому утворився борг.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з ОСОБА_1 кредитного договору № -427505 від 10.08.2021 року та отримання відповідачкою кредитних коштів в загальній сумі 9 300 грн.

В зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 10.08.2021 року, права позивача порушені і підлягають захисту.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, з якими не погодилась сторона відповідача, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Кошельок» за кредитним договором № -427505 від 10.08.2021 року станом на 15.01.2025 року становить загалом 51 207, 41 грн.

Дана сума складається з основної суми заборгованості за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 32 164, 05 грн. (тіло і проценти) та нарахованих згідно ст. 625 ЦК України інфляційних збитків за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 16 040, 21 грн. та за 3 % річних за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 3 003, 15 грн.

Разом з тим, нарахування позивачем інфляційних та 3 % річних з 24.02.2022 року до 15.01.2025 року суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тому інфляційні і 3% річних слід обрахувати за період з 06.12.2021 року до 23.02.2022 року виходячи з наявності борг по тілу кредиту і процентам станом на 06.12.2021 року в сумі 32 164,05 грн. і дана сума становить: 1 138,07 грн. інфляційні і 211,49 грн. 3%річних.

Враховуючи наведені обставини і те, що станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, загальна сума боргу 33 513,56 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (основна сума заборгованості за період з 06.12.2021 року по 15.01.2025 року 32 164,05 грн., нараховані згідно ст. 625 ЦК України інфляційні збитки за період з 06.12.2021 року по 23.02.2022 року 1 138,07 грн. та за 3 % річних за період з 06.12.2021 року по 23.02.2022 року 211,49 грн.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив із застосуванням коефіцієнту 0,8 судовий збір згідно платіжної інструкції № 589 від 15.01.2025 року в сумі 2 422,50 грн. (а.с. 8), тому згідно ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам 1574,62 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (, інд. 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 8А) заборгованість за кредитним договором № -427505 від 10.08.2021 року в сумі 33 513 (тридцять три тисячі п`ятсот тринадцять) грн. 56 коп. та судові витрати судовий збір в сумі 1 574,62 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 02 квітня 2025 року.

Суддя: