Справа № 369/5977/25
Провадження № 2-о/369/389/25
УХВАЛА

10.04.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Мартиненко В.С., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаною заявою звернулася ОСОБА_1 , в якій просила встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сватове Луганської області - тимчасово окупованій території України, визначеній Міністерством розвитку громад та територій України. В обґрунтування вимог заявник послався на те, що відділи державної реєстрації актив цивільного стану відмовляють у проведенні державної реєстрації смерті особи. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2025 року заява була залишена без руху. В межах встановленого судом строку заявник недоліки заяви усунув.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Водночас судом визнається загальновідомим факт відмови органами державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації смерті та народження особи на підставі документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи відповідно до ч. 3 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Вказане випливає з листа голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулька Б.І. №985/0/208-21 від 22.04.2021, відповідно до якого до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшов лист Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 (вх. № 312/0/207-21 від 16 квітня 2021 року), у якому порушено питання щодо практики розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема звернуто увагу на існуючу в судах практику попереднього звернення до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання відмови у проведенні державної реєстрації фактів народження та смерті, що відбулися на тимчасово окупованій території України, як підстави подальшого звернення до суду для встановлення таких фактів. Зазначається, що окремі суди розглядають справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за наявності відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації відповідного факту. Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 756/8168/21 викладена правова позиція про те, що положення статті 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Крім того, заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тяжким майновим станом.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих самих підстав суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що заявник є внутрішньо переміщеною особою та розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника - фізичної особи за попередній календарний рік, що зазначений у відомостях з ДРФОПП про джерела/суми нарахованого доходу за 2024 рік, суд дійшов висновку про можливість звільнити заявника від сплати судового збору за подання даної заяви.

Заяву подано з дотриманням вимог ст. ст.175, 315-318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Зважаючи на вимоги, передбачені ст.ст. 81, 294 ЦПК України, суд визначає час судового розгляду, достатній для завчасного повідомлення заявника та заінтересованих осіб про час та місце розгляду справи, забезпечення права на прийняття безпосередньої участі у судовому засіданні, а також можливості надати суду всі наявні докази.

Керуючись ст.ст.136, 187, 260, 261, 293-294, 315-318, 353-354 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Звільнити заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви.

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та відкрити провадження у справі.

Призначити справу до судового розгляду в приміщені Києво-Святошинського районного суду Київської області на 11 квітня 2025 року на 14 годину 00 хвилин.

Про час, дату та місце судового засідання повідомити заявника та заінтересовану особу, запропонувавши заінтересованій особі подати пояснення на заяву та докази на його обґрунтування до 14 години 00 хвилин 11 квітня 2025 року.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, - https://court.gov.ua/fair/sud1015/.

Копію ухвали надіслати сторонам, а заінтересованій особі, крім того, направити копію заяви та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мартиненко В.С.