У Х В А Л А

Справа № 126/2299/22

Провадження № 2/126/23/2025

"09" квітня 2025 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

за участі позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката

Сауляка Є.В., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки

адвоката Мазур С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Суддя Гуцол В.І. в судовому засіданні заявив самовідвід в розгляді зазначеної справи з тих підстав, що є скарга на порушення встановлених процесуальним кодексом строків розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки адвокат Сауляк Є.В. при вирішенні заяви про самовідвід покладаються на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 , представник відповідачки адвокат Мазур С.М. заперечують проти задоволення заяви про самовідвід.

Розглянувши заяву про самовідвід, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно положень «Бангалорських принципів поведінки судді», що ухвалені резолюцією № 2006 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, допускається самовідвід (відвід) судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може здатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.199 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

При визначенні наявності підстав для самовідводу, судом має бути враховано положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. А тому, згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що задоволення заяви про самовідвід і передача справи після задоволення самовідводу на розгляд іншому складу суду ще більше продовжить її розгляд, тому в задоволенні заяви судді Гуцола В.І. про самовідвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви судді Гуцола Володимира Івановича про самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол