Справа № 145/160/25
Провадження №2/145/382/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І. І. ,

за участю: секретаря судового засідання Кушко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, місто Київ, 01032,

в особі представника позивача Грибанова Дениса В`ячеславовича

до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.04.2024 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан», правонаступником якого являється ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 103541250, за умовами якого відповідачу було надано кредит. Згідно з п. 1.1. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній в п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними в у п. 2.1. кредитного договору.

30.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, вказані в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 30.07.2024 до договору факторингу № 30072024/2, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27660,5 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15589 грн сума заборгованості за процентами, 5071,5 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф,пеня).

13.04.2024 між первісним кредитором ТОВ «Маніфою», правонаступником якого являється ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики № 7244573, за умовами якого відповідачу надано позику. Згідно пп. 2.5. договору позики, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.

11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, вказані в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 7 від 18.09.2024 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5985 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2000 грн сума заборгованості за процентами, 1985.00 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаними договором позики та кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 33645,50 грн.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Вказану ухвалу 14.02.2025 разом з додатками було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 63). 19.03.2025 на адресу суду повернувся конверт з довідкою про причини повернення, у якій вказано, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 64).

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Частиною 10 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази, подані позивачем, суд встановив такі фактичні обставини справи.

12.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 103541250 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 7000 грн строком на 345 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 3,65 % річних протягом першого розрахункового періоду та 912,5% річних протягом решти строку кредитування. Договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору 521963 (а.с. 6-13).

Згідно з п. 2.1. кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

Інших документів щодо виконання кредитного договору № 103541250 від 12.04.2024 позивачем до позовної заяви не долучено та матеріали справи не містять.

30.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, вказані в реєстрі боржників (а.с. 14-15).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 30.07.2024 до договору факторингу № 30072024/2, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27660,5 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15589 грн сума заборгованості за процентами, 5071,5 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф,пеня) (а.с. 17).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», сума заборгованості за кредитним договором № 103541250 від 12.04.2024 станом на 31.12.2024 складає 27660,50 грн (а.с. 18).

До матеріалів справи позивачем долучено копію ліцензії щодо ТОВ «Мілоан» (а.с. 19), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Мілоан» (а.с. 20-21), копію статуту ТОВ «Мілоан» (а.с. 23-24).

13.04.2024 між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики № 7244573, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 2000 грн на строк 60 днів зі сплатою процентів за користування позикою за ставкою 2,5 % в день. Договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору t69414 (а.с. 25-35).

Згідно пп. 2.5. договору позики, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового рахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_2 , зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.

Інших документів щодо виконання договору позики № 7244573 від 13.04.2024 позивачем до позовної заяви не долучено та матеріали справи не містять.

11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, вказані в реєстрі боржників (а.с. 36-39).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 7 від 18.09.2024 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5985 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2000 грн сума заборгованості за процентами, 1985.00 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 41).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», сума заборгованості за договором позики № 7244573 від 13.04.2024 станом на 31.12.2024 складає 5985 грн (а.с. 42).

До матеріалів справи позивачем долучено копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Маніфою» (а.с. 43), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Маніфою» (а.с. 44), копія статуту ТОВ «Маніфою» (а.с. 45-46).

Крім цього, до матеріалів справи позивачем долучено копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 47), свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 48), розпорядження від 23.03.2017 № 691 «Про видачу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 49), статуту ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 50-52), протоколу № 41 загальних зборів засновників ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 53), наказу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 02.07.2014 № ФК125-к щодо початку виконання ОСОБА_2 обов`язків генерального директора ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 54), довіреності від 07.12.2023 про уповноваження Грибанова Д.В. представляти інтереси ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 55).

Інших доказів сторони не надали та матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду щодо суті спору та заявлених позовних вимог.

Зазначеними вище нормами цивільного законодавства встановлено вимоги до договорів позики та кредитних договорів. Зокрема, вони мають бути укладені в письмовій формі. Договір позики, як і кредитний договір, є укладеними з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Таким чином, до предмету доказування у цій справі, серед іншого, належить доведення факту перерахування (надання) позичальнику грошових коштів на виконання умов укладених договорів позики та кредитного договору. Обов`язок доведення зазначених обставин, відповідно до вимог ст. 12, 13, 81, 83 ЦПК України, покладено на сторону, яка заявляє свої вимоги, зокрема, у даній справі, на позивача.

Однак, позивач будь-яких доказів перерахування позичальнику грошових коштів на його розрахунковий рахунок (або іншим чином надання позичальнику грошових коштів) на виконання умов кредитного договору № 103541250 від 12.04.2024 та договору позики № 7244573 від 13.04.2024, що є обставинами, які доводять факт укладання зазначених договорів, суду не надав.

Клопотань про витребування доказів через неможливість їх подання до суду від позивача до суду також не надходило.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду достатніх доказів на доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, доказів, які доводять факт укладання зазначених у позовній заяві договору позики та кредитного договору.

За таких обставин суд дійшов переконання про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з недоведенням позивачем тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 14.01.2025 № 93418 (а.с. 56). Інших судових витрат не підтверджено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1046-1049, 1054 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 83, 133, 141, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103541250 від 12.04.2024 та договором позики № 7244573 від 13.04.2024 відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, місто Київ, 01032,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Патраманський І. І.