КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3653/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Солом`янської РДА в м. Києві, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів - ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 09 січня 2024 року відповідач в особі представника - адвоката Неживого А.В. звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року в частині задоволення позову про позбавлення батьківських прав скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

08 квітня 2025 року ОСОБА_2 надіслала на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду заяву про відмову від позову, підписану її електронним цифровим підписом, в якій повідомила про свою відмову від позову до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Неживий А.В. проти задоволення поданої позивачкою заяви про відмову від позову не заперечував.

Позивачка та третя особа в судове засідання не з`явилися і явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, тому колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши обставини справи та з`ясувавши позицію сторони відповідача, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою - третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У пункті 4 частини першої статті 255 ЦПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина друга статті 256 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, надіслана особисто ОСОБА_2 та підписана її кваліфікованим електронним підписом, а томупідстав для неприйняття відмови позивачки від позову немає.

При цьому, за змістом поданої заяви, наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі, які передбачені статтею 256 ЦК України, позивачці відомі.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приймає відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у зв`язку з чим визнає нечинним рішення суду першої інстанції від 22 лютого 2023 року та закриває провадження у справі № 760/15928/22.

Крім того, колегія суддів роз`яснює, що з моменту постановлення ухвали судом апеляційної інстанції визнане нечинним рішення суду першої інстанції втрачає законну силу.

Керуючись статтями 13, 49, 206, 255, 256, 373, 374, 381 - 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Визнати нечинним заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року у справі № 760/15928/22.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній