Справа № 405/1969/25
Провадження №2-к/405/1/25
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року. Суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання ОСОБА_1 , подане в її інтересах адвокатом Скрипником О.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА № 1109677 від 07.04.2025), в якому просить визнати на території України рішення про розірвання шлюбу Районного суду м. Бауцен (Федеративна Республіка Німеччина) від 18 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 04 червня 2024 року, яким було розірвано шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Німеччини ОСОБА_2 , зареєстрований 21 листопада 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1090.

Вивчивши зміст поданого до суду клопотання та документи, додані до нього, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, Главою 2 Розділу ІХ ЦПК України врегульовано порядок визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до положень частини 1 та 2 статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Зокрема, до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені статтею 466 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно до ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

З огляду на зазначене, подане до суду заявником ОСОБА_1 клопотання не в повній мірі відповідає вказаним вимогам ч. 1 ст.466 ЦПК України, оскільки заявником в клопотанні не зазначено, в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 , його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні, а тому суд позбавлений можливості перевірити, чи подано клопотання до Ленінського районного суду м. Кіровограда з дотриманням вимог ст.464 ЦПК України.

Крім того, заявником, не обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 464 ЦПК України з наданням відповідних доказів, - підстави звернення із вказаним клопотанням саме до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Окрім того, ініціатором клопотання, не зважаючи на приписи ч.3 ст. 466 ЦПК України, не вказано мотивів подання такого клопотання про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню.

Також суд зауважує, що всупереч вимогам п.1 ч.2 ст. 472 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає виконанню, не додано засвідчену в установленому порядку копію рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання, оскільки, як вбачається з перекладу з німецької мови на українську мову, доданий заявником до клопотання документ є випискою з судового рішення за реєстраційним номером справи: 12F 319/23, яке (рішення) було проголошено 18.04.2024 року через зачитування резолютивної частини документу.

Окремо, суд звертає увагу заявника також на ту обставину, що в зазначеній виписці з судового рішення вказано, що: частина 1 рішення вступає в законну силу з 25.05.2024 року і частина 2 і 3, - з 04.06.2024 року, на підставі чого заявнику слід уточнити якою частиною рішення 1, 2 чи 3 є рішення суду в частині розірвання шлюбу, та з урахуванням встановленого, вказати правильну дату набрання законної сили рішенням в цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

З огляду на викладене, наявні визначені процесуальним законом підстави для залишення без розгляду і повернення заявнику ОСОБА_1 клопотання про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню,разом з документами, що додані до нього, що, в свою чергу, не позбавляє заявника права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 466, 353, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, - залишити без розгляду та повернути заявнику разом з документами, що додані до нього.

Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова