Справа № 216/2151/25
провадження 2/216/1767/25
УХВАЛА

іменем України

27 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви комунального підприємства «МІЖОБЛАСНИЙ ЦЕНТР МЕДИЧНОЇ ГЕНЕТИКИ І ПЕРЕНАТАЛЬНОЇ ДІАГНОЗТИКИ ІМЕНІ П.М.ВЕРОПОТВЕЛЯНА» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

КП «МЦМГ І ПД ІМ. П.М.ВЕРОПОТВЕЛЯНА» звернулось до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищевказаним позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Ознайомившись з вказаною заявою, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов`язаний з їх підприємницькою діяльністю.

Так, спір з приводу звільнення майна з під-арешту, у даному випадку, виник між двома юридичними особами у зв`язку з виконанням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2006 у справі №23/223-14/14-11/166-(6-283)(21/108), а тому, він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Лео Цанд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, суд вважає за можливе на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, роз`яснивши позивачу його право на звернення із таким позовом до відповідного господарського суду за правилами підсудності, встановленими ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою комунального підприємства «МІЖОБЛАСНИЙ ЦЕНТР МЕДИЧНОЇ ГЕНЕТИКИ І ПЕРЕНАТАЛЬНОЇ ДІАГНОЗТИКИ ІМЕНІ П.М.ВЕРОПОТВЕЛЯНА» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу, що він має право на звернення з таким позовом до відповідного господарського суду за правилами підсудності, встановленими ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ