КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/786/24 Головуючий у суді І інстанції: Чірков Г.Є.
провадження №22-ц/824/6444/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Музичко С.Г., Мазурик О.Ф.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Білого Віталія Сергійовича, який представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача, автомобілю «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 (належність ТОВ «Неокортекс»), завдано шкоду, яку відшкодовано позивачем згідно договору добровільного страхування. Тому, посилаючись на недостатність страхової виплати отриманої від страхової компанії відповідача (ОСАГО), порушує питання про стягнення з ОСОБА_1 невідшкодовану суму збитків в розмірі 409 046 грн 73 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн, та судовий збір в розмірі 6 135 грн 70 коп.

28 квітня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , «Acura» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який є винуватцем згідно постанови суду. Відповідно до звіту №32957 від 25 травня 2022 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 склала 601 932 грн 66 коп. Відповідно до рахунку ТОВ «ВіДі Автострада» вартість відновлюваного ремонту склала 537 546 грн 73 коп. Таким чином, відповідно до умов договору страхування від 21 липня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відшкодувала ТОВ «Неокортекс» 537 546 грн 73 коп. Також зазначено, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 , застрахована НАСК «Оранта», то позивач має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. Полісом ЕР №207053952 передбачено ліміт відповідальності 130 000 грн, франшизу в розмірі 1 500 грн. НАСК «Оранта» 23 серпня 2022 року виконало своє зобов`язання в сумі - 128 500 грн (ПД №38535), що дорівнює ліміту відповідальності страховика згідно полісу. Отже, внаслідок недостатності страхової виплати порушує питання про стягнення 409 046 грн 73 коп. - різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму в розмірі 234 203 грн 62 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 587 грн 50 коп., а також судовий збір в розмірі 3513 грн 04 коп., а всього 246 304 грн 16 коп..

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 06 січня 2025 року адвокат Білий В.С., який представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» подав до Київського апеляційного суду через підсистему ЄСІТС - «Електронний суд» дві апеляційні скарги, які 06 січня 2025 року зареєстровані за вх. № 1245 та вх. № 1249 (а.с. 1-9, 11-25 том 2).

Враховуючи, що апеляційні скарги ідентичні за змістом та містять ідентичні вимоги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість їх розгляду, як однієї апеляційної скарги.

Скаржник просив рішення суду першої інстанції від 25.11.2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір, а також витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн у суді першої інстанції, та 40 000 грн за підготовку та подання апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що на підтвердження розміру завданої шкоди та сплаченого страхового відшкодування позивачем було надано: Звіт експерта №32957 від 25.05.2022року, згідно якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 537 784,77 грн, Рахунок №ВДиС-0014456 від 13.05.2022 року, Акт виконаних робіт №ВДиСА-009352 від 29.06.2022 року, відповідно до якого відновлювальний ремонт склав 537546,73грн.

Вказані документи, складені різними установами (експертна установа та ремонтне підприємство) які є незалежними одна від одної, хоча і містять фактично ідентичний розмір відновлювального ремонту транспортного засобу.

Натомість судом першої інстанції зроблено висновок, що нарахований позивачем розмір страхового відшкодування є завищеним.

Вказаний висновок судом здійснено на підставі проведеної судової транспортно- товарознавчої експертизи №35/24 від 22 серпня 2024 року, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ та без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 362 703 грн 62 коп.

Проте, під час проведення судової експертизи, експерт Барановський С.І. не брав до уваги рахунок СТО та Акт виконаних робіт № ВДиСА-009352, що є доказом фактичного понесених витрат та офіційного ремонту на станції офіційного дилера, що підтверджується платіжним доручення про перерахування коштів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, рахунок та платіжне доручення є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги в частині невідповідності висновку судового експерта дійсній вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, представник апелянта посилався на те, що надані позивачем рахунок, акт виконаних робіт та звіт узгоджуються між собою в частині робіт, матеріалів та вартості відновлювального ремонту ТЗ, натомість звіт судового експерта містить очевидні недоліки, які вплинули на визначення дійсного розміру відновлювального ремонту транспортного засобу. У Звіті судового експерта, не враховано всі пошкодження (а саме приводний вал - ціна 18468,63 грн без ПДВ, повздовж важелі 2 шт. - ціна за два 7908,26 грн, балка задньої вісі - ціна 56150,00 грн). На деякі запчастини не вірно взято вартість (приклад спойлер бамперу ціна 29074,16 грн без ПДВ а експертом взято 22715,22 грн).Вказані недоліки судової експертизи не є вичерпними.

В апеляційній скарзі представник апелянта також заявив клопотання про проведення повторної експертизи, обгрунтовуючи тим, що розбіжність в рахунку №ВДиС-0014456 від 13.05.2022 року, акті виконаних робіт № ВДиСА-009352, звіт експерта №32957 від 25.05.2022 року по відношенню до судової транспортно-товарознавчої експертизи №35/24 від 22 серпня 2024 року, становить - 174 743,11 грн.

Просив призначити проведення повторної експертизи у справі, проведення якої доручити Київському науко-дослідному інституту судових експертиз.

03 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Петренко Анни Сергіївни, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції від 25.11.2024 року залишити без змін.

07 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення від представника ОСОБА_1 - адвоката Петреко А.С..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що оскільки розмір майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, з ОСОБА_1 , як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 234 203 грн 62 коп. (362 703 грн 62 коп. - 128 500 грн).

Водночас суд першої інстанції відхилив доводи позивача про повне відшкодування витрат, оскільки їх необхідність з точки зору вимог ст. 22 ЦК України, не доведена, а проведена автотоварознавча експертиза підтвердила необґрунтованість заявленої суми. Зазначив, що покладення на відповідача надмірної матеріальної відповідальності суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ст. 3 ЦК України), та засадам верховенства права.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 28 квітня 2022 року о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 , у м. Києві по Кільцевій дорозі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen golf» д.н.з. НОМЕР_3 , був неуважний, при виявлені перешкоди для руху, не вжив заходів для безпечного об`їзду, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_4 , та в подальшому некеровано зіткнувся з транспортним засобом «Аcura» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 Б, п. 12.3 ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року (справа № 759/7188/22), яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником транспортного засобу «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_4 , є ТОВ «Неокортекс».

21 липня 2021 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Неокортекс» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_4 відповідно до вимог Закону України «Про страхування».

Відповідно до звіту №32957 від 25 травня 2022 року вартість відновлювального ремонту «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_4 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 28 квітня 2022 року складає 601 932 грн 66 коп., вартість матеріального збитку складає 537 784 грн 77 коп.

Відповідно до рахунку №ВДиС-0014456 від 13 травня 2022 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 601 631 грн 33 коп. (а.с. 15-17 том 1).

ПрАТ «СК «Уніка» сплатило на рахунок ТОВ «ВідІ Автострада» 537 546 грн 73 коп., з врахуванням знижки в розмірі 64 084 грн 60 коп (а.с. 8 том 1).

Згідно зі страховим актом №00510236 за договором страхування №009045/4615/0000053 від 21 липня 2021 року, сума страхового відшкодування складає 537 546 грн 73 коп. (а.с. 9 том 1).

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до полісу ЕР № 207053952 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen golf» д.н.з. НОМЕР_3 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована у НАСК «Оранта». Згідно вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду майну становить 130 000 грн, франшиза - 1 500 грн.

Відповідно до платіжного доручення №38535 від 23 серпня 2022 року, НАСК «Оранта» шляхом перерахування коштів в сумі - 128 500 грн, на рахунок ПРАТ «СК «Уніка», виконало своє зобов`язання, що дорівнює ліміту відповідальності страховика згідно полісу (а.с. 61 том 1).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №35/24 від 22 серпня 2024 року, вартість колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП 28 квітня 2022 року складає 2 170 986 грн 00 коп. Вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), завдана власнику колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в ДТП 28 квітня 2022 року з урахуванням ПДВ становить 311 016 грн. (а.с. 152-186 том 1).

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги та відхиляє висновок № 35/24 від 22.08.2024 року, оскільки експерт визначаючи вартість відновлювального ремонту не взяв до рахунок фактури, що підтверджує фактичні понесені витрати.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страховика» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 сформульовано висновок про те, що оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки як встановлено матеріалами справи та підтверджено належними доказами, позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди (вартість відновлювального ремонту), завданої з вини відповідача та набув право зворотної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 409046,73 грн (з розрахунку 537546,73 грн (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка») - 128 500 грн (сума страхового відшкодування згідно полісу НАСК «Оранта»)).

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи №35/24 від 22 серпня 2024 року, оскільки як встановлено судом автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди був відремонтований, що підтверджується актом виконаних робіт, який суд бере до уваги, як доказ вартості ремонту автомобіля після ДТП, а також звіт експерта № 32957 від 25.05.2022 року в якому визначена вартість відновлювального ремонту 537 784,77 грн.

З огляду на те, що автомобіль фактично відновлений, то суд апеляційної інстанції вважає, що розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Висновки суду першої інстанції про те, що рахунок за ремонт автомобіля оплачений страховою компанією «Уніка» є завищеним, оскільки він включає певні роботи та запчастини, які виходять за межі виявлених пошкоджень, такі як мийка автомобіля, засоби миття, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки за відсутності вказаних дій, проведення ремонтних робіт є неможливим. Крім того внаслідок винних дій відповідача, позивач був вимушений проводити ці роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» є обґрунтованими, а оскаржуване ним рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки суд першої інстанції у повному обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та відповідними нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, надав невірну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, в результаті чого ухвалив помилкове рішення, яке не повною мірою відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до положень статті 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з цим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню 15339,25 грн на відшкодування сплаченого ним судового збору (що складається з сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 6135,70 грн та судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги у розмірі 9203,55 грн).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Білого Віталія Сергійовича, який представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 409 046,73 грн (чотириста дев`ять тисяч сорок шість гривень 73 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 15 339,25 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , адреса: 04112, м. Київ, вул. О.Теліги, 6-В, корп. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст постанови складено «09» квітня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.Ф. Мазурик