Справа № 594/1835/24
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г. І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
представника позивача Скорохода О.П.
розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, цивільну справу за позовом Скала-Подільської селищної ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,-

Позивач, Скала-Подільська селищна рада в особі органу опіки та піклування у грудні 2024 року звернувся в суд із позовом, у якому просить відібрати дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав і стягнути з відповідачки на користь фізичної особи, яка буде призначена опікуном, аліменти на утримання дітей в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка проживала разом з дітьми у АДРЕСА_1 . Однак, умови проживання були незадовільні:в будинку за борги відключені газ та електрика, в кімнатах холодно, діти сплять у літній кухні, де розпалена піч, кімната повна диму через погану тягу, в кімнаті брудно, у вікні немає скла. Тому діти 21.12.2023 були доставлені до Тернопільського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОВА. До цього, в період 2021-2022 років ОСОБА_1 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Термін перебування малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закладі закінчився. Починаючи із серпня 2024 року мати дітей ОСОБА_5 не відповідає на телефонні дзвінки, ремонту приміщення будинку в селі Бережанка не провела, не цікавиться дітьми, до адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації чи до служби у справах дітей Скала-Подільської селищної ради не зверталася. 12.11.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Скала-Подільської селищної ради прийнято рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від матері.
Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2024 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що служба в справах дітей Скала-Подільської селищної ради добре знає сім`ю ОСОБА_1 . Півтора року ОСОБА_1 не проживала на території селищної ради, потім, 21.12.2023 року знову повернулася з дітьми в село Бережанка, про що його повідомили сусіди. До органу опіки та піклування зателефонувала сусідка ОСОБА_1 , яка повідомила, що є небезпека для життя дітей. Коли він з комісією приїхав туди, то виявив, що в будинку, в якому ОСОБА_1 проживала з дітьми, відключені електро- та газопостачання через несплату, піч диміла, вікна вибиті. Діти тулилися під ковдрою на печі. Тоді вони відвезли дітей у центр реабілітації, де діти перебувають дотепер. Одночасно ОСОБА_1 було роз`яснено, що за час перебування дітей у Центрі реабілатації (впродовж 9 місяців) вона повинна зробити ремонт у будинку та забрати дітей. Проте, у вересні 2024 року в телефонній розмові ОСОБА_1 повідомила йому, що немає куди забрати дітей, після чого вона на зв`язок не виходить.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, викликалася шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, судова повістка повернута без вручення з відміткою про відсутність відповідачки за зазначеною адресою, що відповідно до п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України є належним врученням судової повістки.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, проти чого представник позивача не заперечував.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції з Центром соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної військової адміністрації заслухані малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які пояснили, що перебувають у центрі реабілітації, навчаються в Тернопільській ЗОШ №13. ОСОБА_11 також пояснив, що він телефонує до матері щодня. В телефонних розмовах мати обіцяє забрати їх, каже, що сумує за ними.
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.
Згідно свідоцтв про народження дітей та довідки Скала Подільської селищної ради №1149 від 11.12.2024, відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно актів обстеження умов проживання від 21.12.2023, 31.10.2024, складених посадовими особами Скала-Подільської селищної ради, умови проживання сім`ї ОСОБА_1 незадовільні, сім`я переїхала з м.Тернопіль у с.Бережанка, в будинок, де немає електроенергії, газу, альтернативних засобів опалення, який непридатний для проживання. Протягом 9 місяців, відколи діти проживають у ЦСПР, у м.Тернопіль, мати дітей нічого не зробила для покращення умов проживання.
Рішенням служби у справах дітей Скала-Подільської селищної ради №22 від 27.12.2023 вирішено взяти на облік служби у справах дітей малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителів АДРЕСА_1 , як дітей, що проживають в сім1ї, яка знаходиться у складних життєвих обставинах (мати не виконує обов`язки щодо виховання дітей).
Як встановлено з інформації Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Скала-Подільської селищної ради від 29.11.2024 №9/01-16, сім`я ОСОБА_1 перебувала на соціальному супроводі з 25.12.2023 по 16.01.2024. Надання соціальної послуги соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, припинено у зв`язку із систематичною неучастю отримувача послуги без поважних причин у заходах, передбачених індивідуальним планом соціального супроводу.
Рішенням виконавчого комітету Скала-Подільської селищної ради №161 від 18.11.2024 розглянуто рішення №3/13 комісії з питань захисту прав дитини Скала-Подільської селищної ради від 12.11.2024, та вирішено вилучити дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителів АДРЕСА_1 із сім`ї, без позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в даний час перебувають в Тернопільському центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей, що також підтверджується листом Тернопільського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОВА від 08 жовтня 2024 року №203.
Відповідно до листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської ОВА від 08.10.2024 №203, за час перебування діти у закладі з 22.12.2023 по 08.10.2024 року, відповідачка відвідувала дітей 10 разів; періодично (1 раз в 1-2 місяці) матір здійснювала телефонні дзвінки сину ОСОБА_11 , зі слів дитини, обіцяє забрати дітей додому, до адміністрації та працівників Центру ОСОБА_1 особисто чи в телефонному режиму не зверталася.
Окрім того, у листі Тернопільського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОВА від 27.08.2024 №158 зазначено про закінчення 22.09.2024 допустимого терміну перебування дітей у закладі, у зв`язку з чим директор центру просив Скала-Подільську селищну раду надати інформацію про вжиті заходи щодо захисту прав дітей та подальшого влаштування чи повернення матері.
Орган опіки та піклування Скала-Подільської селищної ради звернувся із листом №10-09/900 від 22.08.2024 «Про розшук ОСОБА_1 » до відділення поліції №1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, в якому просив встановити місце перебування матері дітей, яка повинна повернути їх додому. Однак, як стверджує позивач у позові, станом на сьогоднішній день відповіді на листа немає.
Скала-Подільська селищна рада, що діє як орган опіки та піклування, у висновку від 11.12.2024 №11-11/1298 про доцільність відібрання дітей у ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав вважає за доцільне відібрати дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 4 ст. 155 СК України, передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст. 164 СК України.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній нормі, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Оцінюючи встановлені в даній справі обставини, суд констатує, що поведінка відповідачки ОСОБА_1 по відношенню до її малолітніх дітей є негативною, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Встановлено, що з часу поміщення дітей у Центр соціально-психологічної реабілітації відповідачка жодним чином не проявила бажання змінити свою поведінку в інтересах дітей, створити для них належні умови для проживання. Тому суд вважає, що на момент вирішення справи залишення малолітніх дітей за місцем проживання матері є небезпечним для їхнього життя і здоров`я, тому відібрання дітей від матері є виправданим та таким, що здійснюється в інтересах дітей.
При ухваленні рішення у вказаній справі суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відтак суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав відносно дітей.
Згідно вимогами ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Таким чином, відібрання дитини у матері це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом. Отже, відповідачка не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дітей.
Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Згідно вимог статей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що відібрання дітей від батьків не позбавляє їх обов`язку утримувати дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання її малолітніх дітей, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судовий збір у справі складає 4239,20 грн., з яких 3028,00 грн. необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача, а 1211,20 грн. - на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд
Позов Скала-Подільської селищної ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Відібрати від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав відносно дітей.
Передати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на опікування Скала-Подільській селищній раді в особі органу опіки та піклування.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь опікуна (піклувальника) чи установи під опікою, якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Скала-Подільської селищної ради понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дітей з передачею їх органу опіки та піклування Скала-Подільської селищної ради, а в частині стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона має право звернутись до суду з позовом про повернення їй дітей, відібраних за цим рішенням.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі невжиття нею заходів щодо усунення причин, які стали підставою для відібрання у неї її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , орган опіки та піклування або інша заінтересована особа відповідно до закону матиме право звернутись до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав щодо дітей.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачкою може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Відповідачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне рішення складено 11 квітня 2025 року.
Головуючий: Г.Зушман