Справа № 362/1316/24
Провадження № 2/362/323/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання - Шмагун М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки в спадковому майні, -
Після закінчення встановленого строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Нещасної Тетяни Миколаївни із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної земельної ділянки. Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, про яку йшлося вище, позивачу було відмовлено у цьому. Як вбачається, підставою винесення нотаріусом вказаної постанови було те, що неможливо визначити склад спадкового майна через належність спірної земельної ділянки спадкодавці на праві спільної сумісної власності з відповідачами.
Позивач зазначає, що у позасудовому порядку, він позбавлений можливості визначити розмір частки у спадковому майні спадкодавці, яким є спірна земельна ділянка, що перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб.
Представник позивача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи судом повідомлялись належно.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Спірна земельна ділянка належала покійній спадкодавиці на праві спільної сумісної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 грудня 2013 р.
З вказаного вище свідоцтва вбачається, що спірна земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності спадкодавиці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №101/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як син покійної спадкодавці, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Нещасної Тетяни Миколаївни із заявою про прийняття спадщини після спадкодавці.
Крім того, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 16 лютого 2024 р., він набув у власність 239/450 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько побутових будівель під номером АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , частки співвласників визначено не було.
Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно із ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками досягнуто не було.
Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 як спадкоємець спільної сумісної власності правомірно звернувся з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності.
За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16, 357, 368, 372, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.86, 89, 120 ЗК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки в спадковому майні, - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя Кравченко Л.М.