Дата документу 11.04.2025 Справа № 335/2293/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2293/24 Головуючий в 1-й інстанції: Романько О.О.
Провадження № 22-ц/807/958/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Онищенка Е.А.,

Подліянова Г.С.

розглянувши заяву судді - члена колегії Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни про самовідвід у справі за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Попова Євгена Васильовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спора: приватний нотаріус Івано-Франківського округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих грошових коштів задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5538, вчинений 03.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості за кредитним договором №175/КФ-06 від 07.09.2006 у розмірі 1 163 395,77 грн. та 1 500,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти за виконавчим написом нотаріуса №5538 від 03.11.2020 в розмірі 410 000,00 грн., а також 3% річних в розмірі 35 598,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 171 877,36 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 174,76 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Попов Є.В. подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 року було визначено склад колегії суддів Запорізького апеляційного суду у цій справі, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Трофимову Д.А., суддів - членів колегії Гончар М.С., Онищенка Е.А.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя член колегії Гончар М.С. подала заяву про самовідвід у цій справі на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року заяву судді члена колегії Запорізького апеляційного суду Гончар Марини Сергіївни про самовідвід у цій справі задоволено.

Справу передано у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 року було визначено склад колегії суддів Запорізького апеляційного суду у цій справі, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Трофимову Д.А., суддів - членів колегії Онищенка Е.А., Подліянову Г.С.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя член колегії Подліянова Г.С. подала заяву про самовідвід у цій справі на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України, в обґрунтування якої зазначила, що до відкриття апеляційного провадження у цій справі встановлено, що вона як суддя - член колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи Запорізького апеляційного суду, вже приймала участь у розгляді іншої цивільної справи ЄУН № 331/427/22 за участю тих самих учасників справі - за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фельського Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 , приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання того самого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта про проведення електронних торгів, складеного приватним виконавцем, свідоцтва про право власності, недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, в суді апеляційної інстанції, за результатами розгляду якої вже було ухвалено постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року, яка постановою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року в порядку часткового задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , яка підписана представником Фельським Сергієм Леонідовичем, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним акту, протоколу та свідоцтва була змінена, а в іншій частині залишена без змін, тобто у вищевказаній постанові апеляційного суду від 16 серпня 2023 року в іншій справі вона вже виказала свою позицію з приводу вирішення того самого предмету спору між учасників цієї справи, і в не скасованій частині постанови встановлені обставини в іншій справі, були у тому числі покладені в основу оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі, що у свою чергу є обставиною, яка може виникати в учасників цієї справи сумніви в її неупередженості або об`єктивності, як судді у цій справі.

Заява судді Подліянової Г.С. про самовідвід у цій справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За приписами ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 09.11.2006 року).

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ч.ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З огляду на викладене, враховуючи принципи цивільного судочинства, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цивільної справи, а також для забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, суд вважає за можливе задовольнити заяву про самовідвід судді Подліянової Г.С.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39 , 40-41, ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді члена колегії Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни про самовідвід у цій справі задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.А.Трофимова

Судді: Е.А.Онищенко

Г.С.Подліянова