УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 686/12514/24

провадження № 61-2816ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галина Григорівна, про визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року через підсистему Електронний суд Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ) подало касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду

від 21 листопада 2024 року у справі № 686/12514/24.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2025 року касаційну скаргу ГУ ПФУ залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: наведення інших поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження; надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених ЦПК України; надання доказів надсилання копії скарги іншим учасникам справи; надання документу, що підтверджує сплату судового збору.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав, що наведені у ній підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними.

На виконання ухвали від 20 березня 2025 року ГУ ПФУ подало уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених ЦПК України, докази надсилання копії скарги іншим учасникам справи, а також документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, заявник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тими ж самими обставинами (запровадженням в Україні воєнного стану), що й при поданні касаційної скарги, яким Верховний Суд вже надав оцінку в ухвалі від 20 березня 2025 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Надаючи оцінку наведеним заявником підставам для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, Верховний Суд вважає, що заявником не доведено наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення у справі № 686/12514/24.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ГУ ПФУ на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2024 року.

20 грудня 2024 року ГУ ПФУ вперше подало касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, а ухвалою від 21 січня 2025 року (провадження № 61-17003ск24) визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалу Верховного Суду від 21 січня 2025 року доставлено до електронного кабінету ГУ ПФУ 23 січня 2025 року.

Водночас повторну касаційну скаргу ГУ ПФУ подало лише 05 березня

2025 року, тобто більше ніж через місяць після отримання ухвали про повернення попередньої касаційної скарги.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави, якими заявник обґрунтовує причини пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження, є неповажними, не пов`язані із діями чи бездіяльністю суду, не вказують на наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали поданню касаційної скарги в строк та не можуть бути підставами для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду

від 21 листопада 2024 року у справі № 686/12514/24.

Сам по собі факт запровадження в Україні воєнного стану не свідчить про наявність підстав для поновлення ГУ ПФУ пропущеного строку на касаційне оскарження.

Заявником не зазначено конкретних обставин, пов`язаних із воєнним станом, які б перешкоджали йому виконати ухвалу Верховного Суду від 24 грудня

2024 року і не зволікати упродовж сорока днів із поданням повторної касаційної скарги після її повернення ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2023 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада

2024 року у справі № 686/12514/24.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 686/12514/24.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников