С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/5364/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

08 квітня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс»про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

ІІ. Описова частина

В квітні 2024 року Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період починаючи з 12.09.2023.

Ухвалою від 03.05.2024 в справі було відкрито провадження.

Згідно з останньою редакцією позовних вимог від 01.04.2025 Позивача просив стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.09.2023 по 30.01.2024 в розмірі 116923,80 гривень.

Обгрунтовуючи свій позов Позивач вказує, що з 28.09.2021 він працював на посаді головного юрисконсульта Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (ДП СЛП «Київоблагроліс»).

12 вересня 2023 року Позивач, як він вказує, був звільнений з роботи на підставі п.1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін.

Стверджує, що в день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку, станом на день звільнення заборгованість становила 68213,97 гривень. Погашення заборгованості в повному обсязі лише 31 січня 2024 року.

Позивач, посилаючись на положення ст. 117 КЗпП України, просить стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 вересня 2023 року по 30 січня 2024 року сумі 116923,80 гривень (з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 835,17 гривень).

10 грудня 2024 року у відповідь на ухвалу про витребування доказів до суду надійшли повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відзив Відповідача на позовну заяву до суду не надходив.

У судове засідання жодна з сторін не з`явилася, від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач про причини неявки свого представника до суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини.

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду головного юрисконсульта Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (наказ №142-к від 27.09.2021).

Наказом №149-к від 01.10.2021 Позивача було переведено на посаду начальника юридичного відділу.

12 вересня 2023 року на підставі наказу №62/1-к Позивач був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Неспростованим є той факт, що під час звільнення з Позивачем не було проведено повного розрахунку. Так, згідно з повідомленням про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, станом на 12.09.2023 заборгованість підприємства перед Позивачем становила 68213,97 гривень.

На підставі судового наказу від 04.01.2024 в справі №760/24717/23 з ДП СЛП «Київоблагроліс» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість із заробітної плати в розмірі 66213,97 гривень.

Постановою державного виконавця Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.02.2024 виконавче провадження НОМЕР_2 за вказаним судовим наказом було закінчене у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі.

З пояснень Позивача вбачається, що остаточна сума залишку заборгованості була перерахована на його користь 31 січня 2024 року.

Таким чином період затримки розрахунку з Позивачем при його звільненні становить з 12.09.2023 по 30.01.2024.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, суд виходить із такого.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно п.5 розділу ІV вказаного Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Згідно з розрахунком Позивача його середньоденний заробіток за два останні повні місяці роботи (липень та серпень 2023 року) складав 835, 17 гривень (сума заробітної плати за вказані місяці - 36747,83 грн - поділена на кількість робочих днів - 44).

Відповідач не подав заперечень проти розрахованого Позивачем показника середньоденної заробітної плати.

Період затримки виплати заробітної плати складає 103 робочі дні (з 12.09.2023 по 30.01.2024). Посилання Позивача на те, що середній заробіток має бути стягнутий за всі календарні дні, включаючи вихідні (140 днів), не відповідає положенням закону та суті даної компенсаційної виплати.

Відтак, розмір середнього заробітку Позивача за час затримки розрахунку з дня його звільнення до 31 січня 2024 становить:

103 х 835,17 = 86022,51 (гривні).

З огляду на викладене з ДП СЛП «Київоблагроліс» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12 вересня 2023 року по 31 січня 2024 року у розмірі 86022,51 грн.

При цьому слід звернути увагу на те, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку зменшується на суму податків і зборів.

Беручи до уваги, що Позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, стягненню з ДП СЛП «Київоблагроліс»на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи наявна копія Акту від 23.04.2024 прийому-передачі виконаних робіт згідно з Договором про надання правової допомоги №19/10-2023 від 19 жовтня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кудрявцевим О.М.

Згідно з вказаним актом Позивачу були надані юридичні послуги на загальну суму в розмірі 7000 гривень. Зазначені послуги оплачені Позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 137 суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність клопотання Відповідачів про зменшення компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає можливим затвердити саме таки розмір витрат на правничу допомогу.

Враховуючи встановлені законом вимоги щодо пропорційності компенсації судових витрат, суд враховує наступне.

Позивачем були заявлені вимоги про стягнення коштів в розмірі 116923,80 гривень, проте враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, на суму 86022,51 гривень, компенсація Позивачу витрат на правничу допомогу розраховується наступним чином:

7000 / 116923,80 * 86022,51 = 5150 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з ДП СЛП «Київоблагроліс» на користь ОСОБА_1 компенсації за понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5150 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 вересня 2023 року по 31 січня 2024 року в розмірі 86022 гривень 51 копійки (з вирахуванням усіх обов`язкових податків, платежів та зборів).

2.Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 гривень.

3.Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 5150 гривень.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс»,адреса: 07201, Київська обл., смт Іванків, вул. І. Проскури, 24;код юридичної особи 24219849.

Суддя: