Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/10689/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання,

у с т а н о в и в :

28 жовтня 2024 року адвокат Яводчак О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,, який був переданий в провадження судді Ведяшкіної Ю.В. 28.11.2024 року, в якому просив суд стягнути з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 177 500,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок ушкодження його здоров`я без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 в період часу з 01.05.1991 року по 03.03.2015 року, тобто протягом 23 років 10 місяців працював на підприємстві відповідача в шкідливих умовах, у зв`язку з чим, з вини Відповідача отримав хронічне професійне захворювання, а з 17.09.2024 року йому первинно встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, з причини професійного захворювання із втратою працездатності 30% безстроково, визначено потребу у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення; рекомендовано спостереження сімейного лікаря. Наведені обставини призвели до зміни образу і якості життя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди Позивач оцінив в 177 500,00 грн., тобто 25 мінімальних розмірів заробітної плати ( 25 х 7100,00 грн.).

03.12.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.11.2024 року представник відповідача надала відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини Відповідача, відсутність протиправної поведінки Відповідача, зазначивши, що Позивач був забезпечений колективними та індивідуальними засобами захисту, оскільки все гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями, та умови праці, в яких працював Позивач, є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень, про що позивач був повідомлений та погоджувався на такі умови праці, у зв`язку з чим отримував пільги. Позивач протягом 20 років 2 місяців у працездатному віці працював в шкідливих умовах праці, отримував підвищену оплату праці, додаткові соціальні гарантії та компенсаційні виплати, регулярно проходив медичний огляд, якими підтверджувалась його відповідність за станом здоров`я виконуваній роботі, отримав достатній стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, досягнув необхідного стажу та оформив пільгову пенсію за віком у підвищеному розмірі. Крім того, вважає розмір моральної шкоди, заявлений Позивачем значно завищеним та вважає, що сума грошового відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що Позивач перебував в трудових відносинах з підприємством відповідача 23 роки 10 місяців за професією, з 01.05.1991р. по - 03.03.2015р. машиністом локомотива (тепловоза) УЗДТ ВО «Кривбасруда», Криворізькому державному залізорудному комбінаті, ДП Криворізькому державному залізорудному комбінаті, Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» правонаступником яких є Акціонерне товариство «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ ( а.с. 9-10).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 130250 від 17.09.2024 року позивачу ОСОБА_1 первинно встановлено 30% втрати професійної працездатності (30 % по ХОЗЛ), з 09.09.2024 року безстроково. Визначено потребу у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.14).

Відповідно до довідки МСЕК 12 ААГ №573893 від 17.09.2024 року позивачу ОСОБА_1 з 09.09.2024 року встановлено третю групу інвалідності безстроково, визначено необхідність у спостереженні сімейного лікаря (а.с. 14).

18.06.2024 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 .

Хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт другої стадії. емфізема легень другої стадії). Легенева недостатність другого ступеня (GOLD II).

Зазначений Акт був складений на підставі інформаційної довідки про умови праці від 06.09.2023 №ПС/3.1/19191-23, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248.

Обставиною виникнення профзахворювань ОСОБА_1 стало: працюючи машиністом тепловоза, помічником машиніста тепловоза, ОСОБА_2 керував тепловозом при слідуванні по залізничним коліях; готував тепловоз до роботи, перевіряв дію вузлів, механізмів, електричної та пневматичної схем тепловоза; контролював роботу тепловоза, основних його частин і механізмів під час руху; здійснював спостереження за вільністю залізничної колії, станом рухомого складу, показниками колійних та сигнальних знаків при керуванні тепловозом; здійснював змащування тертьових частин та механізмів, поповнював запаси палива, мастила, води та піску на тепловозі при екіпіруванні; технічне обслуговування тепловоза (ТО-1) виконував під час прийому - здавання зміни; переконувався у наявності та стані локомотивів, які знаходяться на всіх видах поточних ремонтів, технічного обслуговування та у резерві, а також про стан колійної техніки; випускав локомотиви із депо; щозміни вів по кожному локомотиву облік витрат та залишок дизельного палива з відміткою у спеціальній книзі; контролював стан стрілочних переводів, залізничних колій та устаткування на території депо, екіпірувального устаткування та оглядових канав, утримання у належному порядку території депо та місць екіпірування локомотивів; слідкував за протипожежним станом приміщень, відділень депо, а також схоронністю локомотивів, колійної техніки, устаткування та матеріальних цінностей.

Внаслідок недосконалості робочого місця та конструктивних недоліків засобів виробництва підпадав під вплив аерозолів фіброгенної дії, концентрація яких перевищувала нормативні значення.

Згідно з « Гігієнічними регламентами хімічних речовин у повітрі робочої зони», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 №1596 причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Пил переважно фіброгенної дії: кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70% (граніт, шамот, слюда-сирець вуглепородний пил та ін.) в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,6 разів (2,6 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/ м3).

Згідно інформаційної довідки про умови праці від 06.09.2023 №ПС/3.1/19191-23, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці ОСОБА_1 відносяться:

- за вмістом аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками рівня шуму - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками рівня вібрації - до 2 класу (допустимі); - за показниками важкості праці до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками напруженості праці - до 2 класу (допустимі); Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі) ( а.с.11-13).

Професійне захворювання ОСОБА_1 підтверджується виписками-епікризами, виписками з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 18-26 ).

Частиною 4 ст. 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3-5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено.

Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у виконанні робіт у небезпечних для здоров`я умовах, яке призвело до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зав`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, що призвело до втрати працездатності на 30% та встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди.

Посилання представника відповідача на п. 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (зворот а.с.12), в якому зазначено, що неможливо визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, а також Окрему думку (а.с.13), суд до уваги не приймає, оскільки позов заявлено не до посадової особи підприємства, а до юридичної особи, а доводи викладені в Окремій думці не спростовують заявлені позовні вимоги.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінив в 177500,00 грн., враховуючи період роботи позивача на підприємства відповідача в шкідливих умовах, який становить 20 років та 02 місяців, характер отриманих позивачем професійних захворювань, відсоток втрати працездатності, який позивачу встановлений у 30% безстроково, встановлення позивачу у зв`язку з наявністю наведеного професійного захворювання ІІІ групи інвалідності безстроково; тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, глибину фізичних та душевних страждань позивача за наведених обставин, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком грошового відшкодування завданої моральної шкоди та задовольняє позов частковому задоволенню в розмірі 150 000 грн. яка оподаткуванню не підлягає, в іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

Оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання чинним законодавством не передбачено (постанова Верховного Суду від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21), тому зазначена сума відшкодування підлягає стягненню з відповідача без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1500,00 гривень.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст.4,5,6 - 13, 76-81, 89, 137-141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовій збір в розмірі 1500,00 гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» , адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А.

Повний текст рішення складено 11.04.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна