Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1975/25
Провадження № 2/711/1283/25
11 квітня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі Кошубінській Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,-
Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, Внесків, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних.
В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та рішення Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання в буд. АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР за вказаною вище адресою зареєстрований відповідач протягом всього спірного періоду.
Також, зазначає, що договір з відповідачем про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідач, починаючи з листопада 2019 року своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість станом на 01.02.2025 року в розмірі 37 227 грн. 97 коп.
Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3% річних від простроченої суми боргу 574 грн. 85 коп. та інфляційна складова боргу, яка становить 1 609 грн. 20 коп.
А тому, просить суд стягнути відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внесках в розмірі 37 227 грн. 97 коп., 3% річних в сумі 574 грн. 85 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 1 609 грн. 20 коп., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судове засідання представник позивача за довіреністю Вітер Н.С. не з`явилась, попередньо подавши до суду заяву від 11.04.2025р., в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за адресою, за якою рахується борг перед позивачем, яка також є зареєстрованим місцем його проживання. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Відтак, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги.
В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) в буд. АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відповіді на запит суду, наданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 5062/7471-01-10 від 14.03.2025р., за адресою: АДРЕСА_2 , за якою рахується заборгованість перед позивачем, зареєстрований відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 27.09.2013 року та дотепер.
Таким чином, відповідач являється споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які йому надає Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою.
З розрахунку по нарахуванню і оплаті за опалення (о/р НОМЕР_1 ) вбачається, що за період з 01 листопада.2019 року по 01.02.2025 року відповідач має заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані йому послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також по Внесках за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії в загальній сумі 37 227 грн. 97 коп., оскільки оплата послуг відповідачем проводилась періодично та не у повному обсязі.
Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати цих послуг.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем надані йому ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії оплачувалися періодично та не у повному обсязі, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за отримані послуги в сумі 37 227 грн. 97 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р НОМЕР_1 , суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача.
Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів становить 574 грн. 85 коп. та інфляційна складова боргу 1 609 грн. 20коп., які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин.
Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Разом з тим, суд приходить до висновку і про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом за вимогу майнового характеру було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №158 від 28.02.2025 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, тому з відповідача на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст.ст. ст.ст. 11, 15, 16, 264, 267, 360, 382, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 11.04.2025 року.

Головуючий : В.М. Скляренко