ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3979/25 Справа № 175/3509/19 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

09 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року у складі судді Озерянської Ж.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,зобов`язання скасувати державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом та після уточнення позовних вимог просила суд:

визнати недійсною довіреність, видану 27 січня 2016 року ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_3 про передоручення повноважень бути представником ОСОБА_2 , посвідчену 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстровану у реєстрі за №98;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1405 га, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646, укладений 09 березня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., реєстровий номер 345;

зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про:

а) право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1405, кадастровий номер :01:012:0646, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., реєстровий номер 345 (номер запису про право власності 13702296) та на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А за реєстровим №123 (номер запису про право власності 30195533);

б) право власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 13 березня 3018 року на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ДП 24 від 20 лютого 2018 року, та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 30 від 12 березня 2018 року, виданих відділом державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради, номер запису про право власності 25270362 та на підставі договору про розірвання 07 лютого 2019 року договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. за реєстровим № 122 (номер запису про право власності 30195271);

визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв. м) 290,2, житлова площа (кв. м) 70,3. Опис: житловий будинок літ. А-1, надбудова літ. а-1, надбудова літ. а(1)-1, лазня літ. Б., погріб літ. В, вхід в погріб літ. в, гараж літ. Г, споруди №1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0646, реєстраційний номер 14, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1405 га;

витребувати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: ПН ДМНО Вакуленко С.О., ПН ДМНО Небосенко О.А. про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, задоволено частково (т. 3 а.с. 203-204, 206-220).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 4 а.с. 258-271).

Постановою Верховного суду від 05.04.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Лаврищева В.В. задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року в частині витребування земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: ПН ДМНО Вакуленко С.О., ПН ДМНО Небосенко О.А., про витребування земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , із чужого незаконного володіння відмовлено. В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року в нескасованій апеляційним судом частині та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року залишено без змін (т. 6 а.с. 43-55).

03 лютого 2025 року ОСОБА_1 особа, яка не брала участі у даній справі, подала до суду апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 - адвокат Єрмолов Є.М., відповідно до ст. 360 ЦПК України, подав відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду в не скасованій частині залишити без змін.

Інші учасники процесу не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі №201/5161/19 (провадження №61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі №466/5766/13-ц (провадження №61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі №201/751/14-ц (провадження №61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі №529/690/18 (провадження №61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі №314/5611/1 (провадження №61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що з 2015 року по 11 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, мали спільний побут та вели спільне господарство, що свідчить про те, що між ними склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю однак без фактичного укладення шлюбу.

11 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11.08.2018р. Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Протягом часу спільного проживання та в подальшому подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було набуто у власність рухоме та нерухоме майно, яке наразі є спільною сумісною власністю подружжя.

Так, 09.03.2016 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0646 площею 0,1405 га, розташовану у м.Дніпро.

В подальшому у березні 2018 року на земельній ділянці було збудовано та введено в експлуатацію житловий будинок площею 290 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке було зареєстровано за ОСОБА_4 .

Придбання земельної ділянки та будівництво зазначеного житлового будинку здійснювалось за спільні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час їх спільного проживання до фактичної реєстрації шлюбу.

Після завершення будівельних робіт ОСОБА_4 ввів в експлуатацію житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та здійснив державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

Будівництво зазначеного житлового будинку здійснювалось за спільні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час їх спільного проживання до фактичної реєстрації шлюбу.

З огляду на вищезазначене, земельна ділянка та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 .

На початку 2025 року ОСОБА_1 було прийнято рішення про поділ спільного сумісного майна, набутого під час спільного проживання, про що письмово було повідомлено ОСОБА_4 .

Листом від 10.01.2025 року ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0646 та житловий будинок, що на ній розміщений, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вибули з його власності на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року у справі №175/3509/19.

Листом від 15.01.2025 року ОСОБА_4 було надано ОСОБА_1 копію позовної заяви ОСОБА_2 у справі №175/3509/19 з додатками та копію рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року у справі №175/3509/19.

Таким чином, ОСОБА_1 було встановлено, що житловий будинок та земельна ділянка, на якій вони розташовані вибули з володіння подружжя ОСОБА_1 всупереч волі останньої, без її відома та без її згоди.

З урахуванням викладених обставин, вважає, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року у справі №175/3509/19 було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , як особи, якій на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та яку не було залучено до участі у справі.

Так, згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 цього Кодексу, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, земельна ділянка, що розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646 була придбана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09 березня 2016 року.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано 11 серпня 2018 року, тобто вже після придбання ОСОБА_4 спірної земельної ділянки.

Стосовно тверджень апелянта про те, що з 2015 року по 11 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, мали спільний побут та вели спільне господарство, що свідчить про те, що між ними склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю однак без фактичного укладення шлюбу колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статті 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 січня 2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом); відсутній спір про право.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу здійснюється судом в порядку окремого провадження. Заява фізичної особи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу подається в порядку окремого провадження до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за місцем її проживання.

Факт, що має юридичне значення - проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу встановлюється виключно в судовому порядку в рамках окремого провадження, отже твердження ОСОБА_8 що вона начебто проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 без укладення шлюбу з 2015 року по 11 серпня 2018 року не ґрунтується на нормах Закону та не підтверджується відповідним судовим рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги вже були предметом розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій та яким була надана обґрунтована правова оцінка, та вказані доводи жодним чином не підтверджують факту порушення прав ОСОБА_1 , а тому колегія суддів не бере їх до уваги.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини та норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не є особою, стосовно якої суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в розумінні ч. 1 ст. 17 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі №522/2736/16-ц (провадження №61-13633св21) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

За таких обставин, оскільки ухваленим у даній справі судовим рішенням не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що провадження за його апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 259, 362, 367, 374 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,зобов`язання скасувати державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені 09 квітня 2025 року.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна