Справа № 623/85/2020
Провадження № 2-с/638/85/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ від 04 лютого 2020 року, виданий Ізюмським міськрайонним судом Харківської області по цивільній справі № 623/85/2020 за заявою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 11455,12 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн.

В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що з виданим судовим наказом боржник не згодна, так як судовий наказ видано на її дівоче ім`я « ОСОБА_2 », тоді як з 24.04.1981 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 », вона ніколи не була зареєстрована та не проживала в спірній квартирі, не є її власником, і відповідно послуг з централізованого опалення не отримувала, також договору з централізованого опалення на цю квартиру не укладала, тоді як такий договір оформлюється безпосередньо не на конкретну нерухомість, а з конкретною особою, з чого випливає персоніфікованість такого договору та його дія розповсюджується лише на сторони, які його уклали, тому правові підстави для стягнення з неї заборгованості за послуги з постачання теплової енергії відсутні.

Разом із заявою про скасування судового наказу заявником подано до суду клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, в якому зазначено, що судовий наказ після його винесення з 04.02.2020 року вона не отримувала, бо він їй надсилався на адресу за якою вона не проживала жодного дня тому і отримати будь-яку кореспонденцію фізично не мала можливості, про існування судового наказу від 04.02.2020 року вона дізналась лише 27.03.2025 року в Ізюмському ВДВС, а 28.03.2025 року пішла до Ізюмського суду Харківської області та отримала там копію судового наказу, в зв`язку з чим просить суд поновити їй строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року у цивільній справі № 623/85/2020 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 11455,12 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З матеріалів справи вбачається, що між стягувачем та боржником існує спір про наявність заборгованості, виходячи з того, що боржник із виданим судовим наказом не згодна та заперечує факт своєї реєстрацій, проживання, отримання послуг з централізованого опалення за спірною адресою та взагалі укладання з нею договору з централізованого опалення за адресою, за якою стягнуто заборгованість на підставі судового наказу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи, що копія судового наказу з копією заяви про його видачу та додатками до заяви боржником після винесення судового наказу не отримано, про існування судового наказу вона дізналась лише 27.03.2025 року в Ізюмському ВДВС, а отримала копію судового наказу в Ізюмському суді Харківської області 28.03.2025 року, суд вважає, що строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу боржником не є пропущеним, тому підстав для його поновлення не вбачається.

Враховуючи те, що заява про скасування судового наказу та матеріали справи містять достатні підстави для його скасування, оскільки вбачається спір про право, а зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, з огляду на що підлягає задоволенню, а судовий наказ від 04 лютого 2020 року по цивільній справі № 623/85/2020 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 04 лютого 2020 року виданий Ізюмським міськрайонним судом Харківської області у цивільній справі № 623/85/2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 11455,12 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн., - скасувати.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В.Цвірюк