Справа № 638/6027/25
Провадження № 2-н/638/1305/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2025 року суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцин Є.В., при прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.04.2021 року по 30.09.2023 рік.

Суддя, вивчивши подану заяву, прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 165 ЦПК України визначено підстави відмови у видачі судового наказу.

Так, представник заявника просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 з 01.04.2021 року, проте на час виникнення заборгованості остання не була зареєстрована за вищевказаною вказаною адресою, оскільки місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 23.04.2021.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначено», що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 1 та 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку, це власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, споживачем житлово-комунальної послуги є власник майна або інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч зазначеному, представником заявника не надано документів, на підставі яких боржниця була споживачем наданих послуг за період до 22.04.2021 року, а також доказів того на підставі яких правовстановлюючих документів існують між сторонами правовідносини з надання послуг централізованого теплопостачання у вказаному приміщенні та документи на підтвердження того, що дане приміщення є у власності чи на праві іншого права користування у боржника.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (ст.185 ЦПК України).

Вищевикладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

За таких обставин з метою усунення недоліків заяви, представнику заявника необхідно: надати уточнену заяву про видачу судового наказу в новій редакції із вірним зазначенням періоду стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1,3 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 163, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - залишити без руху, запропонувати заявнику протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали усунути недоліки заяви.

Роз?яснити заявнику, що у разі неусунення недоліків заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В.Невеніцин