Справа № 167/82/25
Номер провадження 2-о/167/45/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, просить встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни в актовий запис про народження дитини.

Заяву обґрунтовує тим, що з серпня 2022 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 . Зазначає, що 28 березня 2024 року ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходив службу на Харківському напрямку. 10 квітня 2024 року вона дізналась, що вагітна та повідомила про це ОСОБА_5 , який планував приїхати у відпустку та одружитись з нею. Вказує, що 27 травня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 - батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено сповіщення № 2308 в якому зазначено, що його син солдат військової частини «номер» ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання із захисту та територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації проти України 22 травня 2024 року зник безвісти біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000603. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина ОСОБА_6 , відомості про батька були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері) у зв`язку з тим, що заявник з ОСОБА_5 не перебували у шлюбі.

Вказує, що вона разом з матір`ю ОСОБА_5 - ОСОБА_2 звернулись до спеціалізованої установи для проведення аналізу ДНК на предмет біологічної спорідненості. Згідно висновку про біологічну спорідненість № MGU1500 від 09 січня 2025 року донор зразка, маркованого « ОСОБА_2 » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « ОСОБА_6 », ймовірність спорідненості 99,4%. Зазначає, що встановлення факту батьківства відповідає інтересам дитини, оскільки вона, як законний представник своєї дочки має намір оформити соціальні виплати.

За наведених обставин просить встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни в актовий запис № 110, складений 18 грудня 2024 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_6 , а саме вказати її батьком ОСОБА_5 .

Позиція учасників в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що встановлення факту батьківства відповідає інтересам дитини ОСОБА_6 і надаватиме заявнику право на отримання виплат усіх видів допомог, що передбачені сім`ям військовослужбовців. Ствердила, що правовстановлюючий документ про смерть ОСОБА_5 відсутній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених у ній та просив задовольнити. Зазначив, що оскільки законодавством не визначено порядку встановлення факту батьківства особи, яка зникла безвісти, то у відповідності до аналогії закону до даних правовідносин просив застосувати положення ст. 130 Сімейного кодексу України, яка регулює встановлення факту батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини. Разом з цим, просив врахувати надану заявником судову практику, сформовану іншими судами у справах з аналогічними правовідносинами.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту батьківства. Зазначив, що згідно інформації наданої військовою частиною його син ОСОБА_5 двохсотим в списках не значиться, з заявами до суду про визнання ОСОБА_5 безвісти відсутнім чи померлим не зверталися.

Заінтересована особа Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися. 28 березня 2025 року подали суду заяву в якій просили розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 30 січня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання 25 лютого 2025 року о 13 год 00 хв. Залучено до участі у справі як заінтересовану особу ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 20 березня 2025 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про його участь в судовому засіданні 20 березня 2025 року о 14 год 30 хв та усіх наступних судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 18 грудня 2024 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками дитини зазначено: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_7 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 4, сформованого 18 грудня 2024 року, який видано Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що відомості про батька малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Рожище Волинської області, його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Згідно висновку про біологічну спорідненість № MGU1500 від 09 січня 2025 року результат генетичного аналізу свідчить про те, що донор зразка, маркованого « ОСОБА_2 » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « ОСОБА_6 », ймовірність спорідненості 99,4%.

27 травня 2024 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 було надіслано сповіщення в якому зазначено, що його син солдат військової частини «номер» ОСОБА_5 , 1993 року народження, вірний військовій присязі, під час виконання бойового завдання із захисту та територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації проти України 22 травня 2024 року зник безвісти біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області.

28 травня 2024 року за заявою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000603 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_5 , 1993 року народження під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 викладено правовий висновок, згідно якого справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

З таких самих критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (ст. 130 СК України).

Відповідно до ст. 22 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування.

Права та інтереси особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Зі сповіщення від 27 травня 2024 року ОСОБА_4 встановлено, що його син, солдат військової частини «номер» ОСОБА_5 , 1993 року народження, вірний військовій присязі, під час виконання бойового завдання із захисту та територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації проти України 22 травня 2024 року зник безвісти біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області.

Правовстановлюючих документів про смерть ОСОБА_5 суду не надано. Крім того, суду не надано і рішень про встановлення факту його смерті або оголошення його померлим.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначається наведеними судом раніше нормами Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та іншими законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка зникла безвісти - це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місце перебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Отже, ОСОБА_5 не втрачає своїх майнових і немайнових прав до моменту визнання його у порядку, визначеному ЦПК України, безвісно відсутнім або до моменту оголошення його померлим.

З цього випливає відсутність підстав для встановлення факту батьківства у відповідності до ст. 130 СК України, на яку посилається заявниця, адже право на звернення з такою заявою пов`язано саме зі смертю чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, а відтак, на переконання суду, виключає розгляд судом заяви ОСОБА_1 про встановлення батьківства в порядку окремого провадження.

Той факт, що відомості про смерть особи, факт батьківства якої заявник просить встановити, відсутні, дає підстави вважати, що у даному випадку наявний спір про право.

Аналогічна за змістом позиція відображена в ухвалі Верховного суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2025 року у справі № 459/886/24 (провадження № 61-15655ск24).

Доводи представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що оскільки чинним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому в даному випадку за аналогією мають застосовуватися норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», якими передбачено збереження правоздатності зниклих безвісти осіб, та відхиляються судом як помилкові.

Суд не приймає посилання ОСОБА_1 у заяві від 09 квітня 2025 року на рішення судів перших інстанцій, якими ухвалювалися рішення щодо встановлення факту батьківства за особою, зниклою безвісти за особливих обставин, з огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує лише висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На думку суду, з урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, вимоги, заявлені заявником у цій справі в порядку окремого провадження, не можуть з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та можуть вирішуватися у межах відповідного спору про право між батьками дитини у позовному провадженні.

Відтак, підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що за встановлених у цій справі обставин факт батьківства не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику її право на звернення до суду з заявленими вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 10, 258-261, 263, 293, 315 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали суду 11 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І. Т. Гармай