П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Кожух О.А., Джуга С.Д.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року, у справі № 308/12576/22 (Головуючий: Логойда І.В.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати недостовірною, та такою, що порушує честь, гідність ОСОБА_1 інформацію, а саме: «Медики онкодиспансеру змушували тяжкохворих купувати безкоштовні препарати за шалені гроші»;

-розмови про жахи у Закарпатському «онкодиспансері»;

поширену відповідачами у Інтернет мережі, за адресою:

ІНФОРМАЦІЯ_1

а також інформацію, а саме:

« ОСОБА_3 руйнує Закарпатський онкодиспансер і «обдирає» хворих»

- «незаконні масові звільнення висококваліфікованих спеціалістів».

- «Провідний патоморфолог Закарпаття ОСОБА_2 розповів про відношення керівництва онкодиспансеру до нещасних онкохворих: «Хворі безправні, хворі подавлені, в стресовому стані, вони бояться слово сказати, вони вірять лікарям, а директор не думає про хворих і знищує кадри».».

- «Також ОСОБА_2 заявив щодо незаконних звільнень висококваліфікованих лікарів, яких ОСОБА_1 звільняє просто так по якихось надуманих причин як в середньовіччі або в сталінські часи. «На нього нема управи, нікого не слухається, все в нього схвачено. Всі подані мною скарги та заяви у вищестоячі органи передаються на місцевий рівень, але там «стіна»», - наголосив ОСОБА_4 ».

- «В онкодиспансері за частої відсутності по неясним причинам (лікарняний, відпустки, відрядження) на робочому місці ОСОБА_3 , його обов`язки виконує заступник по економічним питанням ОСОБА_5 . І втикає питання, як економіст може лікувати хворих на рак і керувати лікарями?».

- «я не можу дивитись як з них знущаються та обдирають», - слізно розплакавшись, в розпачі, від безпорадності «волає» ОСОБА_4 ».

- «Станом на сьогодні закарпатський онкодиспансер пасе задніх в загальній статистииі по областям».

- «Можна сміло назвати, що це антилюдська робота головного лікаря онкодиспансеру ОСОБА_6 , який не тільки є псевдолікарем, але й на кожному кропі грабує пацієнтів, які хворіють на рак, закупляючи в 4 рази дорожче ліки, ніж їх придбала держава.»

- «Возмущает отношение администрции к больным»

- «Больные безправные»

- «Больные подавлены стрессом, они боятся слова сказать»

- «

ІНФОРМАЦІЯ_2 »

- «Как можеш бухгалтер лечить онкобольных»

- « ІНФОРМАЦІЯ_3 »

- «Русин обдираєт больных»

- «Станом на осінь 2021 рік ОСОБА_1 знищив багаторічну роботу лікарів - онкологів зі світовим іменем, яких знають в США, Канаді, Ізраїлі та ЄС.».

- «варварській» системі, яку створив директор КНП «ЗПЦ» ЗОР ОСОБА_1 ».

поширену відповідачами у Інтернет - мережі, за адресою: http://anons-zak.com.na/suspilstvo/30539-rusin-ruvnuve-zakarpatskiy-onkodispanserobdiraye-hvorih-vcieo.html.

Зобов`язати відповідача не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили, видалити вказані в позовній заяві відомості, у Інтернет - мережі за адресою: http://anons-zak.com.ua/kriminal/30548-mediki-onkodispanseru-zmushuvalitvazhkohvorih-kupuvati-bez.koshtovn-preparati-za-shalen-grosh-ydeo.html

та за адресою: http://anons-zak.com.ua/suspilstvo/30539-msin-ruvnuve-zakan3atskiy-onkodispanserobdirave-hvorih-vdeo.html

з заголовком «Спростування неправдивої інформації та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 » того ж розміру і шрифту, спростувати перелічені у позові недостовірні відомості шляхом опублікування спростування наступного змісту:

«Я, ОСОБА_2 заявляю, що є неправдивими, такими що є недостовірними та не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 відомості, наведені у статтях - «Медики онкодиспансеру змушували тяжкохворих купувати безкоштовні препарати за шалені гроші» та « ОСОБА_3 руйнує Закарпатський онкодиспансер і «обдирає» хворих».

Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше десяти днів з дня набрання судовим рішеннями у справі законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення відео на http://anons-zak.com.ua в якому ОСОБА_2 має зачитати резолютивну частину рішення.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 200 000, 00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації та приниженням ділової репутації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у період кінець вересня - початок жовтня 2021 року, позивачу почали телефонувати колеги - медики, пацієнти, знайомі, друзі, з обуренням про те, що відносно нього в мережі Інтернет здійснено публікації з недостовірною інформацією. Згодом, в перших числах жовтня місяця 2021 року дізнався, що відповідачами на загальнодоступній сторінці, у мережі Інтернет, у статтях: 1. «Медики онкодиспансеру змушували тяжкохворих купувати безкоштовні препарати за шалені гроші» 2. «Русин руйнує Закарпатський онкодиспансер і «обдирає» хворих», було поширено невизначеному колу осіб від імені відповідача як автора, інформацію стосовно позивача, наведену у відверто неправдивому та образливому вигляді. Дані публікації є нічим іншим, як діями відповідача, направленими на свідоме завдання шкоди діловій репутації позивача з метою формування у громадськості негативного іміджу позивача. Такі відверто неправдиві відомості та абсолютно безпідставні твердження, суттєво принижують ділову репутацію та завдають значної моральної шкоди. За свою багаторічну трудову діяльність, позивач жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, жодного разу не порушив медичну етику та жодного разу не потрапляв у поле зору правоохоронних органів. На теперішній час за багаторічну сумлінну працю та значні досягнення у медичній діяльності неодноразово був нагороджений Почесними грамотами Закарпатської ОДА, обласної ради, тощо. Публікація недостовірних відомостей є відверто брехливою та абсолютно безпідставною заявою про те, що позивач є хабарником та корупціонером, завдано суттєвої шкоди його діловій репутації людини та лікаря. Поширення таких відомостей дають вагомі підстави для сумніву у його порядності перед громадянами - населенням області та за її межами. Окрім цього, вигадані звинувачення, які підпадають під дію Кримінального кодексу України, очевидно, зумовлять численні перевірки діяльності правоохоронними органами, що також різко негативно позначиться на діловій репутації та авторитеті перед підлеглими, пацієнтами та іншими колегами. Вказаним брутальним приниженням ділової репутації завдано значних душевних страждань, викликаних почуттям сорому перед рідними, знайомими, колегами та пацієнтами. Додаткових моральних страждань завдає і та обставина, що відповідач порівнює позивача із злочинцем та апелює до правоохоронних органів. Моральні та фізичні страждання посилюються тим, що вказані відомості опубліковані одразу серед великої кількості користувачів мережі Інтернет, та для акцентування уваги читачів статті відображенні з додаванням фото позивача. Із наведених обставин випливає, що поширена відповідачем вищевказана інформація є абсолютно недостовірною, а її поширення ганьбить честь, гідність ділову репутацію та завдало позивачеві моральний та фізичний біль. Дослідивши зміст інформації, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію позивач приходить до висновку, що ця інформація є фактичним твердженням.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен був визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним підтвердженням чи оцінюючим судженням. Із обставин справи вбачається, що поширена відповідачем інформація є абсолютно недостовірною, а її поширення ганьбить його честь, гідність ділову репутацію та завдало моральної та фізичної шкоди.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

За своїм характером судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження щодо позивача. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

У рішенні у справі «Ляшко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Конвенції застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію. При цьому, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права.

Таким чином, особа, яка висловлює не факти щодо позивача, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції.

Разом з тим, при розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Так свої дії відповідач ОСОБА_2 виправдовує безрезультатним зверненням до різних правоохоронних органів, і констатує безрезультативний факт звернення та на підтвердження надав докази новину «Закарпаття онлайн» - «УБЕЗ затримав головного лікаря Закарпатського обласного онкодиспансера» від 24.06.2011, «Головного лікаря онкодиспансеру визнали винним і одразу ж амністували» від 21.04.2012, копію постанови Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2012 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 згідно ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011, кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 367 КК України закрити на підставі ст. 6 п.4 КПК України внаслідок акта амністії; постанову Ужгородського міськрайонного суду від 04.09.2012 №1ап-509 про виправлення описки у постанові від 19.01.2012, постанову ВС від 06.06.2022 у справі №308/12811/19 стосовно ОСОБА_7 , про поновлення на роботі такого, документи стосовно власного звільнення з посади, дані Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області зі статистичними даними, аналізом наданням платних послуг КНП «ЗПЦ» ЗОР, отримання заробітних плат, довідку звернення до поліції, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2021 у вказаній справі та постанову ВС від 02.05.2018 у справі №308/11610/17 стосовно ОСОБА_8 , відповідь НСЗУ стосовно надання послуг.

При цьому, спірна інформація складається виключно з тверджень про факти, достовірність яких встановлена, а тому така інформація не підлягає визнанню недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача.

Системний аналіз змісту публікації розміщеної в мережі Інтернет є критикою та зводиться із не згодою відповідача із методами керівництва Закарпатського онкодиспансера, звільнення та призначення кадрів на відповідні посади і відношення адміністрації до хворих.

Вислови, як окремі фрази, відірвані від контексту, є судженнями: «Возмущает отношение администарции к больным», «Больные безправные», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «Станом на осінь 2021 рік ОСОБА_1 знищив багаторічну роботу лікарів - онкологів зі світовим іменем, яких знають в США, Канаді, Ізраїлі та ЄС.», «варварській системі, яку створив директор КНП «ЗПЦ» ЗОР ОСОБА_1 (не підтверджено поданими доказами).

Сам факт повідомлення ОСОБА_2 про звернення до правоохоронних органів та проведення розслідування, не можна розглядати як надмірне зазіхання на репутацію позивача, оскільки будь яка особа має право на звернення до правоохоронних органів для припинення правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ