У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Негари А., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача - адвоката Льовочкіної В.М. про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2024 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді від 16.08.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті у порядку загального (позовного провадження).

10.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Льовочкіної В.М. про застосування до представника відповідача адвоката Конюшко Д.Б. заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотивуючи подану заяву представник вказує, що 01.10.2024 року представником відповідача була подана заява про перенесення розгляду справи (надалі - заява), оскільки останній не мав змоги прибути на судове засідання, яке було призначено на 01.10.2024 року, у зв`язку з тим, що представнику відповідача надійшла повістка від 01.10.2024 від Тетіївського районного суду Київської області, де представника відповідача адвоката Конюшко Д.Б., викликають 01.10.2024 на 14:20 до Тетіївського районного суду Київської області. Також, 03.12.2024 року просив відкласти судове засідання у зв`язку з тим, що представнику відповідача надійшла повістка від 03.12.2024 від Броварського міськрайонного суду Київської області де представника відповідача адвоката Конюшко Д.Б., викликають 03.12.2024 на 14:30.

Представник позивача подав заяву у якій зазначив, що просить розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, просив закрити підготовче судове засідання.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України,суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4ст.12 ЦПК України).

За змістом ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За приписами ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що явка відповідача та його представник до суду не визнавалась обов`язковою, на попередні судові засідання, що були призначені на 01.10.2024 та 03.12.2024 та суд не зобов`язував виконувати певні процесуальні дії по справі, тому підстави для застосування до нього заходів примусу відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 13, 12, 43, 44, 143,144,146,258,261,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката адвоката Льовочкіної В.М. про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя І.В. Верещінська