Справа № 299/4709/23
Провадження № 22-ц/4806/232/25
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Джуга С.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкор Іван Васильович, на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року у складі судді Левка Т.Ю., у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року позов акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 9659,70 грн (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 70 копійок) та 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного судового рішення Виноградівського районного суду від 26.10.2023 р. за позовом АТ «Оператора газорозподільних систем «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 9659 грн.70 коп. та 2684 грн. судового збору - залишено без задоволення.

21 лютого 2024 року (згідно з відбитком календарного штампу суду) ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкор Іван Васильович, подала до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року у справі №299/4709/23.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочкора Івана Васильовича на заочне рішення Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2023 року - визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

22 лютого 2025 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкор Іван Васильович, повторно подала до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №299/4709/23 та одночасно заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що 21 лютого 2024 року нею було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2023 року, проте ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року апеляційну скаргу повернуто апелянту

Однак апеляційне провадження не може бути відкритим із наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно із положеннями статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається - протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.02.2024 заяву про перегляд заочного рішення представника відповідачки Бочкора І.В. залишено без задоволення (а.с.58) Відтак перебіг тридцятиденного строку на апеляційне оскарження заочного рішення починається з наступного дня після постановлення зазначеної вище ухвали та останнім днем строку для подання апеляційної скарги є 04.03.2024 (перший після вихідного робочий день). Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Виноградівського районного суду Закарпатської області, апеляційну скаргу вперше подано 21.02.2024, тобто в межах тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення.

Проте повторно апеляційну скаргу подано 22 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що Закарпатським апеляційним судом ухвалу про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги постановлено 06 грудня 2024 року.

16 грудня 2024 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бочкор Іваном Васильовичем було подано до Закарпатського апеляційного суду заяву про направлення копії ухвали суду від 06.12.2024 на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вимог вказаної заяви апеляційним судом 16 грудня 2024 року було надіслано на зазначену представником апелянта електронну пошту копію ухвали Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2024 про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, що стверджується відміткою відповідального працівника на поданій до суду заяві (а.с.94а).

Окрім того, вказане також підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.12.2024, сформованою із автоматизованої системи документообігу суду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, N 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини в справах у рішеннях «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За таких обставин, оскільки наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є належним чином обґрунтованими, адже містять лише загальне посилання на первинне подання апеляційної скарги та її визнання апеляційним судом неподаною, відтак такі слід визнати неповажними.

У зв`язку з наведеним вище, апелянту слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження від 06 грудня 2024 року (дати повернення апеляційної скарги) до часу подання апеляційної скарги - 22 лютого 2025 року, на їх підтвердження надати відповідні докази в оригіналах чи належним чином завірених їх копіях.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати їй строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року та наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження від 06 грудня 2024 року (дати повернення апеляційної скарги) до часу подання апеляційної скарги - 22 лютого 2025 року, на їх підтвердження надати відповідні докази в оригіналах чи належним чином завірених їх копіях.

Враховуючи вищенаведене, заявлене апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору буде вирішено після вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и в :

Наведені ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкор Іван Васильович, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року - визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкор Іван Васильович, на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року - залишити без руху, про що повідомити апелянта та надати їй строк для усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження від 06 грудня 2024 року (дати повернення апеляційної скарги) до часу подання апеляційної скарги - 22 лютого 2025 року, надання на їх підтвердження відповідних доказів.

Роз`яснити апелянту, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк заяву не буде подано або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя С.Д. Джуга