Номер провадження: 22-ц/813/4479/25
Справа № 501/45/25
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М. Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ішбулатової Світлани Рустамівни, представника ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2025 року про зупинення провадження у справі до закінчення строку для примирення, постановлену під головуванням судді Смирнова В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила надати їй строк на примирення 6 місяців.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2025 року наданий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення до 20 серпня 2025 року включно. Зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Ішбулатова С.Р., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції зупиняючи провадження та надаючи сторонам строк на примирення 6 місяців, не навів достатніх мотивів для необхідності надання строку для примирення сторін, а також не обґрунтував тривалість таких заходів.

Також апелянт звернув увагу, що позивачем були подані заперечення на клопотання відповідача про надання строку на примирення, в яких позивач виклав свою позицію, однак суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із необхідності надання сторонам строку на примирення строком на 6 місяців.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі №127/16963/22-ц.

Надаючи строк для примирення подружжя та зупиняючи розгляд справи на 6 місяців, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

Оскільки, суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи заяву відповідача про надання строку на примирення, суд першої інстанції повинен був оцінити: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання та ухвалення оскаржуваного судового рішення; вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду з заявоюпро надання строку на примирення не обґрунтувала та не зазначила обставини для примирення, не зазначила конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність у сторін наміру на примирення.

Також суд не взяв до уваги надані заперечення ОСОБА_1 , в яких він посилався на те, що наміру продовжувати шлюб з відповідачкою він не має та не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення, а також те, що понад 2 роки між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини.

Колегія суддів вважає, що суд зупиняючи провадження у справі з метою надання строку на примирення, не оцінив, на скільки реальною є можливість примирення сторін, у тому числі з урахуванням заперечень сторони позивача, який у позовній заяві висловив свою категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї.

З наведених вище підстав, колегія суддів дійшла висновку, що зупинення судом першої інстанції провадження у справі на 6 місяців з метою надання сторонам строку на примирення належно не обґрунтовано, не надано оцінки співмірності та дієвості застосованого судом заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є підставою для надання строку для примирення, а надання строку на примирення є виключно правом суду, а не є його обов`язком.

За наведених підстав, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 353 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Таким чином, розподіл судових витрат, сплачених заявником за подання апеляційної скарги, має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ішбулатової Світлани Рустамівни, представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2025 року скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 10 квітня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ С.М. Сегеда