Справа № 465/3153/22 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/3185/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 липня 2024 року у справі за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи - Міністерство оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2022 Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Заяву заявник обгрунтовував тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 152 від 30.06.2014 року ОСОБА_4 був призначений на посаду командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти НОМЕР_2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до Акту службового розслідування по факту травмування (поранення) та невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2БТГр комісією в складі командира дивізіону - начальника артилерії, полковника ОСОБА_5 , командира НОМЕР_3 , підполковника ОСОБА_6 , заступника командира по роботі з особовим складом, майора ОСОБА_7 , командира медичної роти, капітана ОСОБА_8 - проведено службове розслідування у період з 05.09.2014 року по 12.09.2014 року щодо лейтенанта ОСОБА_4 та ряду інших військовослужбовців у зв`язку з їх зникненням. Зазначеним актом встановлено, що 05.09.2014 року близько 16 години 30 хвилин під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски підрозділ, в якому перебував лейтенант ОСОБА_4 , потрапив у засідку. По колоні вівся вогонь з обох боків зі стрілецької зброї, РПГ, ПКМ, озброєння БМП та танка. Додатково дорога була замінована протитанковими мінами типу ТМ-62. Підрозділ 5 аеромобільно-десантної роти НОМЕР_2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснював контрзасадні дії, вів вогонь у відповідь із стрілецької зброї, РПГ, озброєння БТР та танку. Спершу військовослужбовці зайняли кругову оборону та відбивали натиск противника, а в подальшому проходили засідку в русі. Кількість противника складала близько 260 чоловік особового складу. Після прибуття підрозділу до населеного пункту Щастя, близько 17 години, при перевірці особового складу було виявлено відсутність БТР-80 № 129 та військовослужбовців, в тому числі і командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 - лейтенанта ОСОБА_4 , про що складено Акт, згідно якого причиною зникнення лейтенанта ОСОБА_4 визначено потрапляння в засідку військовослужбовців в районі виконання завдань за призначенням, що дає обґрунтовані підстави вважати його загиблим. При цьому, метою звернення до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлоювійськова частина зазначила необхідність виключення ОСОБА_4 зі списків особового складу військової частини та проведення відповідних виплат сім`ї військовослужбовця.

Оскаржуваним рішенням заяву Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи - Міністерство оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про оголошення фізичної особи померлою - задоволено.

Оголошено військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, котрий 05 вересня 2014 року пропав безвісти в районі населеного пункту Цвітні Піски Слов`яносербського району Луганської області за обставин, що загрожували йому смертю, при виконанні військового обов`язку в бою за свободу і незалежність України внаслідок збройного конфлікту під час антитерористичної операції проти збройної агресії російської федерації.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази вірогідного припущення про смерть ОСОБА_4 , оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000032 від 11.07.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 258. п.1 ч.2 ст. 115. ч.1 ст. 146 КК України, триває. ОСОБА_1 не визнає факту смерті сина ОСОБА_4 , у зв`язку з невідповідністю відібраних біологічних зразків номеру висновку СМЕ загиблого та неможливістю проведення запланованої органом досудового розслідування ексгумації похованих на Старобільському кладовищі тіл українських військовослужбовців, які загинули ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи, що територія м. Старобільськ Луганської області є тимчасово окупованою. Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не є достатньою підставою для оголошення фізичної особи померлою, а відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником, унеможливлює оголошення особи померлою. Зазначає, що в порушення вимог цивільного процесуального закону до участі у справі не залучено Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який є заінтересованою особою в даній справі. Оскаржуване рішення унеможливлює реалізацію права сім`ї військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги, гарантованої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2012-ХІІ від 20.12.1991 року, що свідчить про наявність між сторонами спору про право, а відтак справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. В заяві військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2022 року зазначено, що метою її подання та оголошення лейтенанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим є виключення ОСОБА_4 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та проведення відповідних виплат його сім`ї, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року, однак з 06.07.2015 року на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 03 липня 2015 №246 лейтенант ОСОБА_4 утримується в списках особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_4 . Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) №148 від 06.07.2015 року ОСОБА_4 увільнений від займаної посади та зарахований в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Силах України, відтак не може бути виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Виключення ОСОБА_4 зі списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 позбавить ОСОБА_1 права на отримання виплат, передбачених п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року, що суперечить меті подання заяви. Крім того, оголошення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2 унеможливлює реалізацію права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця, оскільки таке право може бути реалізоване протягом трьох років з дня його виникнення, тобто, з дати загибелі військовослужбовця.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим залишити без розгляду.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження справи, визначений у частині 2 ст.293 ЦПК та такими серед інших є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1 ст.307 ЦПК України).

Відповідно до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Статтею 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Встановлено, що наказом першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 №152 від 30.06.2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальйону та з 30.06.2014 року зараховано у списки особового складу частини.

Відповідно до Акту службового розслідування по факту травмування (поранення) та невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2 БТГр місцезнаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 не встановлено. Причиною зникнення лейтенанта ОСОБА_4 визнано потрапляння військовослужбовців в засідку в районі виконання завдання за призначенням, в ході якого внаслідок інтенсивного бою втрачено зв`язок та візуальне спостереження, в тому числі і з військовослужбовцем ОСОБА_4 .

За результатами службового розслідування по факту травмування (поранення) та невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2 БТГр встановлено, що 05.09.2014 року близько 16 години 30 хвилин під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски підрозділ, в якому перебував солдат ОСОБА_4 , потрапив у засідку. По колоні вівся вогонь з обох боків із стрілецької зброї, РПГ, ПКМ, озброєння БМП та танка. Додатково дорога була замінована протитанковими мінами типу ТМ-62. Підрозділ 5 аеромобільно-десантної роти НОМЕР_2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснював контрзасадні дії, вів вогонь у відповідь зі стрілецької зброї, РПГ, озброєння БТР та танку. Спершу військовослужбовці зайняли кругову оборону та відбивали натиск противника, а в подальшому проходили засідку в русі. Кількість противника складала близько 260 чоловік особового складу. Після прибуття підрозділу до населеного пункту Щастя близько 17 години при перевірці особового складу виявлено відсутність БТР-80 № 129 та військовослужбовців, в тому числі лейтенанта ОСОБА_4 .

Наказом першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 06.07.2015 року ОСОБА_4 зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ, на термін перебування в розпорядженні залишений в списках особового складу частини зі всіма видами забезпечення.

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Запорізькій області № 59/14/2297 від 14.03.2023 року слідчим відділом УСБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 258, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 146 КК України, зокрема і за фактом загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 встановлено, що 05.09.2014 року здійснено терористичний акт y вигляді обстрілу військовослужбовців батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (в/ч НОМЕР_5 ) та військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , внаслідок якого загинули українські військовослужбовці.

08.09.2014 року до Старобільского МРВ Луганського обласного бюро СМЕ доставлено трупи військовослужбовців батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Збройних Сил України (в/ч № НОМЕР_5 ) та в/ч НОМЕР_1 , які загинули внаслідок даного терористичного акту.

В подальшому встановлено, що 28 трупів не підлягають ідентифікації, оскільки були сильно пошкодженими, тобто невпізнаними, у тому числі і невстановлена особа чоловічої статі (висновок СМЕ №237).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №20-1495 від 06.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 можуть бути біологічними батьками загиблої особи чоловічої статі (труп №237) з ймовірністю події 99,99%.

Оскільки територія м. Старобільськ Луганської області є тимчасово окупованою, проведення ексгумацій похованих на Старобільському кладовищі тіл українських військовослужбовців, які загинули 05.09.2014 року, та встановлення їхніх ДНК-профілів є неможливим.

Станом на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 11.07.2014 року триває.

Згідно листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21.06.2024 року № 33/9-10262, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті за особливих обставин 05.09.2014 року в районі проведення антитерористичної операції в межах Донецької та Луганської областей, з 2014 року перебуває на обліку як особа, яка зникла безвісті, місце його перебування на теперішній час не встановлено, а відомості щодо перебування ОСОБА_4 у полоні відсутні.

Задовольняючи заяву військової частини НОМЕР_1 про визнання померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з наявності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , виконуючи завдання у зоні АТО, міг загинути ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті терористичного акту у вигляді артилерійського обстрілу між м. Щастя Жовтневого району та Металіст Слов`яносербського району Луганської області (с. Цвітні Піски), що був здійснений російським військовим угрупованням. Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_4 точно встановити неможливо, суд першої інстанції дійшов висновку про оголошення його померлим від дня його вірогідної смерті.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.

При цьому, колегія суддів враховує, що відомості про місце перебування ОСОБА_4 , а також про те, що ОСОБА_4 протиправно позбавлений волі чи перебуває у полоні на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у даній справі спору про право колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються доводами поданої Військовою частиною НОМЕР_1 заяви, в якій метою звернення до суду зазначено виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та виплата всіх належних сум родичам військовослужбовця, що за відсутності достовірних відомостей про існування між сторонами спору про право, підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02 липня 2024 року у справі № 183/3972/22.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра