ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/955/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі: головуючого судді: Котвицького В.Л., за участі секретаря: Овчар В.О., представника позивача адвоката Омелян В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2024 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 у вересні 2014 року. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на побутові проблеми та обов`язки подружжя в сім`ї. Позивач вказує, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально, тож відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.01.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін.

До суду у лютому 2025 року від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач заперечував проти позовних вимог, оскільки у разі задоволення вимог позивача, відповідно до поданої заяви, права дітей сторін, передбачені Главою 15 СК України будуть грубо порушені, оскільки у позові не зазначено з ким залишаються діти при розлученні сторін, пропозиції щодо утримання та виховання дітей після розірвання шлюбу.

До суду 25.02.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначила, що ст. 105 СК України визначено, що: шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відтак, позивач зазначає, що 11.12.2024 нею подано позовну заяву про розлучення на підставі саме ст. 110 СК України про що вказано в її змісті. Однак, сторона відповідача, із незрозумілих причин, застосовує до даного провадження саме норми, які визначені для спільної заяви подружжя, яке має дітей, до суду про розірвання шлюбу (ст. 109 СК України), а не норми визначені для позову про розірвання шлюбу пред`явленого одним із подружжя (ст. 110 СК України). Стаття 110 СК України, в чинній редакції на момент подання позову, не містила вимог на які посилається відповідача у відзиві, як і ЦПК України.

Окрім цього, позивач зазначає, що СК України визначає право, а не обов`язок подружжя, яке має дітей, на подачу до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ст. 109 СК України).

Аналізуючи даний текст, на думку позивача, що відповідач підмінює поняття шлюбу на поняття батьківських прав і обов`язків, чим фактично здійснює спробу змінити суть та предмет позову. Позивач вказує, що її позовна заява містить лише вимогу щодо розірвання шлюбу між нею та відповідачем та залишення їй прізвища ОСОБА_3 . В даній судовій справі позивачем не ставиться на вирішення суду жодного питання щодо спільних малолітніх дітей сторін.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі з підстав викладених у ньому, категорично стверджувала про неможливість примирення сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2289).

Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 49, 76, 77-81, 178, 247, 263-265, 354, 355, ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 24, 36, 51, 104, 105, 112, 114 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2289) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2025.

Суддя В.Л. Котвицький