ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6347/17
Номер провадження: 22-ц/819/28/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В.О.,

секретар Андреєва В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

третя особа - Перша Херсонська державна нотаріальна контора,

третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Безлюдного Володимира Степановича поданою від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2024 року у складі головуючого судді Майдан С. І., повне рішення складено 19 листопада 2024 року,

встановив:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування своїх вимог вказував на те, що він є двоюрідним братом ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало йому за життя, у тому числі квартира АДРЕСА_1 , автомобіль марки Volkswagen модель Сaddy, 2006 року випуску.

Спадкоємцями ОСОБА_5 також є його двоюрідний брат ОСОБА_3 та двоюрідна сестра ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 вони дізналися, що у 2013 році він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 .

Вважає вказаний шлюб недійсним, оскільки ОСОБА_5 з дитинства хворів на психічне захворювання - олігофренію, навчався у Першій допоміжні школі та перебував на обліку в Херсонському обласному психоневрологічному диспансері. Через хворобу ОСОБА_5 не проходив військову службу, ніколи не перебував у шлюбі та не мав дітей.

З 16-тирічного віку ОСОБА_5 проживав у свого рідного дядьки ОСОБА_7 , який до своєї смерті у 2012 році опікувався племінником.

Хвороба ОСОБА_5 проявлялася у низькому рівні освіти, важкому сприйнятті інформації та запізнілій реакції на неї і на будь-які дії, косоокості, заїканні під час розмови. Постійно перебував під впливом когось та з усіма погоджувався, щоб йому не казали. Після смерті дядька, ОСОБА_5 став зловживати спиртними напоями.

З серпня 2012 року ОСОБА_5 перебував під постійним контролем ОСОБА_8 , яка заборонила йому спілкуватися з рідними. Незважаючи на хворобу та користуючись його безпорадним станом відповідачка у 2013 році зареєструвала з ОСОБА_5 шлюб.

Посилаючись на те, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено з порушенням вимог статті 24 СК України, тобто без вільної згоди ОСОБА_5 , оскільки на момент реєстрації шлюбу останній хворів на олігофренію і не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, зазначив, що реєстрацією зазначеного шлюбу були порушені його права, як спадкоємця за законом, оскільки відповідач на даний час є спадкоємцем першої черги.

У випадку визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , відповідач, яка вже прийняла спадщину та отримала свідоцтва про спадщину, підлягає усуненню від права на спадкування за законом, видані відповідачці свідоцтва про право нас спадщину підлягають визнанню недійсними, а рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно (земельну ділянку та квартиру) та державну реєстрацію автомобіля - скасуванню.

Посилаючись на викладене позивач просив визнати недійсним шлюб, зареєстрований між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Першою Херсонською державною нотаріальною конторою Зеленцовій Т.І.:

- №1-172 від 20 лютого 2017 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

- №1-173 від 20 лютого 2017 року на автомобіль Volkswagen Сaddy, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- №1-186 від 27 лютого 2017 року на земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_2 у садівничому товаристві «Світло» у м. Херсоні площею 0.12га з кадастровим номером :30:002:0190.

Скасувати рішення державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими О.Б.:

- індексний номер 34044536 від 27 лютого 2017 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_2 в садівничому товаристві «Світло» в м. Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером :30:002:0190 (номер запису про право власності: 19210422);

- індексний номер 33937525 від 20 лютого 2017 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про право власності: 19098088);

- державну реєстрацію автомобіля марки Volkswagen Сaddy, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору на ім`я ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою Херсонського міського суду Херсонській області від 13 вересня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Першу Херсонську нотаріальну контору.

Протокольною ухвалою Херсонського міського суду Херсонській області від 14 жовтня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонській області від 07 листопада 2024 року, з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонській області від 19 грудня 2024 року про виправлення описки, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача та третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Безлюдного В.С. про призначення повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи за необґрунтованістю.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонській області від 08 листопада 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, а саме арешт, накладений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року: на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; на земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_2 в садівничому товаристві «Світло» в м. Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером :30:002:0190; на автомобіль Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним є недоведеними, оскільки досліджені судом докази у їх сукупності, зокрема і висновок судово-психіатричного експерта №133 від 12 лютого 2024 року, виданий ДУ «ІСП МОЗ України», не містять відомостей, що ОСОБА_5 , в момент реєстрації шлюбу, 12 липня 2013 року, страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював значення своїх дій і (або) не міг керувати ними.

Позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та про скасування державної реєстрації речових прав відповідача на спадкове майно є похідними від позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, а тому задоволенню не підлягають.

08 грудня 2024 року адвокат Безлюдний В.С., діючи від імені ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги. Одночасно заявив клопотання про призначення повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Підставою апеляційного оскарження рішення суду представник позивача зазначив неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши на неможливість реалізації ним права на ознайомлення з матеріалами справи через ненадання судом доступу до матеріалів справи в ЄСІТС.

Також вказував на те, що висновок комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи №133 від 12 лютого 2024 року, на його думку не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, Порядку проведення судово-медичної експертизи вимогами частини 3 статті 72, частин 1,2 статті 102 ЦПК України. Експертами не враховані об`єктивні відомості з медичної картки амбулаторного хворого №1965, з якого вбачається, що психічне захворювання у ОСОБА_5 виникло з дня народження, а не раннього дитячого віку, а отже висновок щодо часу виникнення захворювання є необґрунтованим. Експертами не здійснений аналіз щодо підстав зміни дільничним психіатром перебігу хвороби ОСОБА_5 у зв`язку із чим безпідставно прийнятий факт його соціальної адаптації. Експертами, в порушення принципу об`єктивності та неупередженості прийняті пояснення свідків відповідача та безпідставно відхилені пояснення свідків позивача, крім того, незважаючи на відповідь МВС щодо незаконності надання характеристики з місця проживання, прийнята позитивна характеристика за місцем проживання ОСОБА_5 .

Не надана належна оцінка обрання ОСОБА_5 у члени правління СТ та проходження ним у 2011 році пройшов навчання в автошколі, отримання водійських прав з урахуванням пояснень свідків щодо не проведення зборів СТ та довідки диспансеру про те, що довідка про перебування на обліку для вступу на курси водіїв ОСОБА_5 не видавалась.

Також експертами не дана оцінка факту зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями починаючи з 2012 року, після смерті його фактичного опікуна, до укладення у 2013 році шлюбу та після нього, та взагалі не проаналізовано обставини життя та протікання хвороби ОСОБА_5 з 1979 року, коли дядя забрав його до себе та до смерті останнього у 2012 році.

Експертами безпідставно проігноровані надані позивачем характеристики з місця проживання та місця роботи підекспертного, та проігнорований факт, що все своє життя останній взагалі не цікавився жінками.

Вказуючи на те, що висновок суду першої інстанції щодо доведеності того що ОСОБА_5 на день реєстрації шлюбу з відповідачкою за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними ґрунтується лише на висновку первинної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи, яка на його думку проведена з порушенням вимог законодавства, вважає за необхідне призначити повторну комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористалися.

Приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Безлюдний В.С., апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Токаленко В.М., яка приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

Протокольною ухвалою від 09 квітня 2025 року Херсонський апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Безлюдного В.С. про призначення повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи, з огляду на відсутність підстав, визначених частиною 2 статті 113 ЦПК України, для призначення повторної експертизи.

При цьому колегією суду враховано, що заявником не наведено обґрунтованих доводів, які ставили б під сумнів достовірність результатів первісної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи. Висновок експертизи є достатньо обґрунтованим, логічним та об`єктивним, не суперечить матеріалам справи та встановленим судом обставинам, наданий в межах компетенції експертів, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним, посилаючись на порушення у зв`язку з реєстрацією шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 його права як спадкоємця третьої черги за правом представлення на спадщину після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_5 , який на момент реєстрації шлюбу страждав на психічне захворювання в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і та не міг керувати ними.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Частиною четвертою статті 1266 ЦК України встановлено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб, згідно вимог статті 24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша). Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (частина друга).

Статтею 38 СК України визначено, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним, згідно вимог статті 42 СК України, мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Судом встановлено, що 12 липня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано шлюб складено актовий запис № 305. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_9 ». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .

За життя ОСОБА_5 на праві власності належало: 1) квартира, двокімнатна під номером АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 червня 2004 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б.; 2) земельна ділянка для індивідуального садівництва № НОМЕР_2 в садівничому товаристві «Світло» в м. Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером :30:002:0190 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б.; 3) транспортний засіб Volkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина, ОСОБА_2 .

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи двоюрідним братом спадкодавця, відповідно до вимог статті 1263 та частини 4 статті 1266 ЦК України є спадкоємцем третьої черги за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_10 , який є рідним дядьком спадкодавця ОСОБА_5 .

Також спадкоємцями третьої черги за правом представлення є треті особи: ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_10 , який є рідним дядьком спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_11 , яка є рідною тіткою спадкодавця ОСОБА_5 .

Як вбачається зі спадкової справи №529/2016 року, заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , заяви про прийняття спадщини подали: 12 вересня 2016 року - дружина спадкодавця ОСОБА_2 ; 23 січня 2017 року двоюрідні брати спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; 16 лютого 2017 року двоюрідна сестра спадкодавця ОСОБА_4

20 лютого 2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири під номером АДРЕСА_3 , яке зареєстроване у спадковому реєстрі за №1-172.

В той же день право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно: індексний номер 33937525 від 20 лютого 2017 року , номер запису про право власності: 19098088.

Також 20 лютого 2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 на спадкове майно: автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1968 шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке зареєстровано у спадковому реєстрі за №1-173.

27 лютого 2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :30:002:0190, яка призначена для індивідуального садівництва, яке зареєстровано у спадковому реєстрі за №1-186.

В той же день право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно: індексний номер 34044536 від 27 лютого 2017 року, номер запису про право власності: 19210422.

Як вбачається з наданої медичної картки амбулаторного хворого №1965 (далі - МКАХ), ОСОБА_5 вперше був оглянутий психіатром 03 березня 1972 року, йому був встановлений діагноз: «олігофренія у ступені вираженої дебільності внаслідок родової травми». В подальшому зрідка з`являвся на амбулаторний прийом до дільничного лікаря-психіатра, за викликом; встановлювався той же діагноз.

З наданої історії хвороби №3373/82 вбачається, що ОСОБА_5 лікувався в Херсонській обласній ПНЛ з 14 червня 1982 року по 26 червня 1982 року. Зазначено, що направлений облпсихлікарнею по лінії РВК. В психічному статусі зазначалося: «контакту доступний. Орієнтований правильно. Мислення торпедне. У розмові відзначається заїкуватість, помірковано виражене. Слабо знає таблицю множення, лічильні операції проводить повільно, з помилками. Переносний зміст прислів`їв і приказок пояснити неспроможний, сюжет і розповідь із них пояснює примітивно, узагальнення проводить з допомогою лікаря. Суспільно-політичний світогляд обмежений». При виписці встановлений діагноз: «розумова відсталість ступеня помірно вираженої дебільності, логоневроз помірний».

Останній запис у МКАХ №1965 зроблено 18 травня 2017 року: «знятий з «Д»-обліку як соціально адаптований у 1990 року. Перебував на обліку з діагнозом: «легка розумова відсталість».

З довідки Херсонської обласної ПНЛ №1074 від 18 травня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 на обліку в Херсонській обласній ПНЛ не перебуває. Знятий з обліку як соціально адаптований у 1990 року. Перебував на обліку з діагнозом: «легка розумова відсталість».

Як вбачається з записів трудової книжки ОСОБА_5 у період з 1981 по 2011 роки працював на різних роботах (муляр, прибиральник, сторож).

З характеристики наданої садівничим товариством «Світло» від 20 грудня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 у червні 2011 року було обрано одноголосно до складу правління на загальних зборах членів садівничого товариства «Світло». ОСОБА_5 характеризується, як спокійний, авторитетний та досвідчений спеціаліст з поливної системи та водопостачання товариства, як людина, яку всі знали протягом 20-30-ти років, як людину, якій можна довіряти найскладніші, найрізноманітніші справи. За роки своєї роботи ОСОБА_5 виявив себе як один із кращих та ініціативних членів правління, пропонував дієві рішення для багатьох, іноді дуже складних питань життєдіяльності суспільства, до останніх днів активно працював у правлінні та забезпечував безперебійну роботу у довіреній йому поливній станції та помп із питною водою.

Згідно виписки з протоколу загальних зборів садівничого товариства «Світло» від 26 травня 2011 року, вбачається, що в списках членів правління значиться ОСОБА_5 .

Згідно наданої побутової характеристики, ОСОБА_5 за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 характеризувався посередньо. У зловживанні спиртними напоями та вживанні наркотичних засобів помічений не був. Контакти з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, не підтримував. Під час опитування сусідів скарг відносно нього та його сім`ї не надходило. Компрометуючого матеріалу відносно нього та його родичів не надходило.

З характеристики на прибиральника спец. залу боксу СДЮСШР з боксу ХОФСТ «Україна», вбачається, що ОСОБА_5 працював в спеціалізовіній дитячій спортивній школі Олімпійського резерву з боку Херсонської обласної організації ФСТ «Україна» з 05 листопада 2007 року по 30 квітня 2008 року, прибиральником спец. залу боксу. За час проявив себе задовільно. З дорученою роботою справлявся, але потребував постійного контролю. Не завжди проявляв ініціативу та старанність. В колективі проявив себе як замкнута, неконтактна людина, практично ні з ким не спілкувався. На питання відповідав іноді дивно. Часто приходив в нетверезому стані і тоді створював конфліктні ситуації, тому потребував нагляду зі сторони керівника школи.

Згідно довідки від 25 квітня 2018 року, ОСОБА_5 проходив навчання з підготовки водіїв транспортних засобів категорії ««Б» у ТОВ «Авто-школа ХБК» в період з 22 квітня 2011 року по 23 червня 2011 року. Після завершення навчання ОСОБА_5 успішно склав внутрішній екзамен, отримав свідоцтво про закінчення навчання, також медичну довідку, яка зберігалася в авто-школі під час навчання, та отримав вищеперераховані документи для подальшої здачі екзамену у ДІ для отримання посвідчення водія, зазначену обставину підтверджує свідоцтво серії НОМЕР_8 від 25 червня 2011 року, видане ТОВ «Автошкола ХБКУ», згідно якого ОСОБА_5 видано посвідчення водія НОМЕР_9 .

Відповідно до довідки №4/3312 від 07 липня 2018 року з Херсонського об`єднаного міського РВК, ОСОБА_5 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 13 жовтня1982 року був визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час за ст. 1-б наказу МО СРСР №185 від 1973 року. (олігофренія - дебільність, помірно виражена).

Згідно довідки №10-17/808 від 05 липня 2018 року, виданої архівом Управління освіти Херсонської міської ради, вбачається, що в документах архівного фонду допоміжної школи №l м. Херсона в книзі обліку учнів значиться ОСОБА_5 - поступив до 1-го класу даної школи в 1972 році, випущений зі школи та отримав свідоцтво про спеціальну освіту в 1981 році.

Відповідно до висновку посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи № 133 від 12 лютого 2024 року проведеної експертами ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» Зеленцов В.О. на день реєстрації шлюбу (12 липня 2013 року) страждав на легку розумову відсталість. ОСОБА_5 на день реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 , а саме 12 липня 2013 року, за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Тлумачення норм СК України, що регулюють спірні відносини свідчить, що добровільність шлюбу є однією з основних засад сучасного сімейного права (стаття 24 СК України). Тому порушення умов щодо добровільності шлюбу є підставою для визнання його недійсним. Згода особи є способом зовнішнього виявлення її внутрішньої волі на реєстрацію шлюбу. Згода особи не вважається вільною, зокрема, якщо в момент реєстрації шлюбу особа страждала тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними. У разі коли особа страждала тяжким психічним розладом, вона, без сумніву, не могла сповна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними. Причому шлюб визнається судом недійсним, якщо особа саме в момент реєстрації шлюбу страждала тяжким психічним розладом, тобто, коли її хворобливий психічний стан не є хронічним.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина перша, друга статті 89 ЦПК України).

Належним доказом встановлення психічного стану особи є висновок судово-психіатричної експертизи.

Зі змісту частини першої статті 40 СК України вбачається, що підставою визнання шлюбу недійсним має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент реєстрації шлюбу усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними внаслідок страждання на тяжкий психічний розлад.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції призначалася посмертна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої в момент реєстрації шлюбу ОСОБА_5 страждав на легку розумову відсталість та за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що в момент реєстрації шлюбу ОСОБА_5 страждав тяжким психічним розладом в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і (або) не міг керувати ними.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи суперечить матеріалам та не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, Порядку проведення судово-медичної експертизи вимогами частини 3 статті 72, частин 1,2 статті 102 ЦПК України апеляційний суд відхиляє.

Як вбачається зі змісту висновку посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи № 133 від 12 лютого 2024 року проведеної експертами ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України», експертами повно та всебічно досліджені матеріали надані для проведення експертизи, яким дана об`єктивна оцінка.

Обставини щодо діагнозу ОСОБА_5 , термін перебування його на «Д»-обліку встановлені експертами на підставі досліджених медичних документів. Обставини, щодо трудової діяльності ОСОБА_5 , його обрання в члени правління СТ «Світло», проходження навчання з підготовки водіїв транспортних засобів та отримання посвідчення водія підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними вище, як і обставини щодо навчання ОСОБА_5 у допоміжній школі №1 м. Херсона та визнання його непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Експертами також враховані додані до матеріалів справи характеристики ОСОБА_5 .

На підставі встановлених обставин, а також у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи даних, що на момент реєстрації шлюбу у ОСОБА_5 відмічалися будь-які значно виражені порушення з боку психіки, а саме: значно виражені порушення інтелекту, мислення, пам`яті, настрою, продуктивна психопатологічна симптоматика, експерти дійшли висновку що незважаючи на наявність захворювання «легка розумова відсталість» ОСОБА_5 за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на момент реєстрації шлюбу.

Відомості, що містяться у медичній документації щодо перебігу хвороби ОСОБА_5 , у тому числі щодо його соціальної адаптації та зняття з обліку, а також щодо обрання його у члени правління СТ «Світло», проходження ним навчання в автошколі та отримання водійських прав у встановленому законом порядку не спростовані.

Експертом дана належна оцінка поясненням свідків з урахуванням відповідності пояснень об`єктивним даним, що містяться в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями починаючи з 2012 року, після смерті його фактичного опікуна, до укладення у 2013 році шлюбу та після нього не підтверджені жодним об`єктивним доказом. Пояснення деяких свідків, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , щодо зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями не містять конкретних даних та є особистим сприйняттям поведінки останнього.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені клопотання про призначення повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи апеляційний суд також відхиляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Статтею 105 ЦПК України визначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом, відповідно до частини другої статті 113 ЦПК України, може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Водночас апелянтом не наведено обґрунтованих доводів, які ставили б під сумнів достовірність результатів експертизи.

Висновок експертизи є достатньо обґрунтованим, логічним та об`єктивним, з урахуванням виду дослідження, наданий в межах компетенції експертів, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено, а тому підстав для проведення повторної комплексної експертизи не було.

Таким чином, суд першої інстанції надав правильну оцінку висновку посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи № 133 від 12 лютого 2024 року проведеної експертами ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» та зазначив, що судово-психіатричну експертизу проведено на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Висновок зроблений на підставі наявних у медичній документації відомостей щодо стану здоров`я ОСОБА_5 . Викладені у висновку покази свідків, в тому числі ті, якими обґрунтовано експертами висновок, повністю відповідають показам, які надавалися свідками під час їх допиту судом. Висновок є повним, чітким та конкретним. Сумнівів у правильності вказаного висновку не виникає. Незгода сторони позивача з висновком проведеної експертизи не може бути підставою для призначення у справі додаткової, повторної або іншої судової експертизи.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання шлюбу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 недійсним, оскільки позивачем не надано доказів абсолютної неспроможності ОСОБА_5 в момент реєстрації шлюбу розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок тяжкої психічної хвороби.

З огляду на те, що позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом виданих ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_5 та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на спадкове майно за відповідачкою є похідними від позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, колегія суддів також погоджується з висновком суду про відсутність підстав для їх задоволення.

Порушень судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням вимог закону, підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі не має.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367,374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Безлюдного Володимира Степановича подану від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

В. О. Бездрабко