УХВАЛА

"11" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді Зуба Г.А.,

за участю секретаря судового засідання Кулікової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: боржники ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_3 ); старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Аршава Ірина Яківна (, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Студентська, 5/6) про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання,-

ВСТАНОВИВ :

10.03.2025 до Київського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявниця просить: замінити сторону (стягувача) ОСОБА_4 на правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 у виконавчих листах №640/11747/17, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова щодо примусового виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 по справі №640/11747/17 та поновити строк пред?явлення до виконання виконавчих листів, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова щодо примусового виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 по справі № 640/11747/17 .

На обгрунтування зазначених вимог посилається на те, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 25.09.2014 у справі №2027/19316/12, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кожного по 112 095 гривень на користь ОСОБА_4 . На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи, які було пред?явлено до Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і постановою старшого державного виконавця від 25.05.2017 було відкрито виконавче провадження № 54027036. Рішення Московського районного суду міста Харкова від 25.09.2014 у справі №2027/19316/12 виконано не було. В подальшому, рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 у справі №640/11747/17 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за період з 25.09.2014 по 01.07.2017 три відсотки річних в розмірі 20 105,09 грн. та інфляційні витрати в розмірі 168 725,70 грн, а всього 188 830,79 грн.

На виконання зазначеного рішення Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 по справі № 640/11747/17 Київським районним судом міста Харкова 02.02.2018 було видано виконавчі листи. В межах строків пред?явлення до виконання виконавчих листів, виданих Київським районним судом міста Харкова на виконання рішення від 07.12.2017 по справі № 640/11747/17, стягувач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До кола спадкоємців ОСОБА_4 відноситься її син ОСОБА_5 , який у встановлений законом строк та порядок звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак спадкові права належним чином оформити не встиг у зв`язку із раптовою смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця зазначає, що на даний час вона відноситься до кола спадкоємців правонаступників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується також ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 29.10.2024 у справі № 2027/19316/12, яка набрала законної сили, відповідно до якої замінено сторону (стягувача) у виконавчих листах № 2027/19316/12, виданих 27.04.2017 Московським районним судом м. Харкова (виконавче провадження №54040240) під час примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 по справі № 2027/19316/12, а саме, ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , яка померла в межах строків пред?явлення до виконання виконавчих листів, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова на виконання (до 20.12.2020) та після смерті її прямого спадкоємця - сина ОСОБА_7 , заявницею було випадково віднайдено оригінали виконавчих листів, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова, які не містять відмітки про пред?явлення їх до виконання. Викладене вище, стало підставою звернення до суду.

В судове засідання заявниця не з`явилась, про день слухання справи була повідомлений у встановленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність.

Інші учасники судового розгляду не з`явились, про день слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовлено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за період з 25.09.2014 по 01.07.2017 три відсотки річних в розмірі 20 105,09 грн. та інфляційні витрати в розмірі 168 725,70 грн, а всього 188 830,79 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1888, 83 грн., по 944, 42 грн. з кожного. Рішення набуло законної сили 19.12.2017.

У відповідності до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

На виконання рішення суду 02.02.2018 представником позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 було отримано два виконавчих листа.(а.с. 68).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 21.03.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с. 93).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 11.06.1963 вбачається, що у ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_6 .(а.с. 95).

Згідно заяви про прийняття спадщини та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55579787 від 22.03.2019, ОСОБА_6 прийняв спадщину після померлої матері - ОСОБА_4 . (а.с. 94, 96).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05.01.2021, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 97).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ХМНО Харченко Л.Л., померлим ОСОБА_6 , складено заповіт від 03.05.2019 за реєстровим № 1140 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .(а.с. 98).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64076005 від 24.03.2021, вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрито спадкову справу (а.с. 99).

Відповідно до вимог ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, без заміни сторони стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про вчинення дій згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, заміна сторони стягувача її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_1 є правонаступником померлої ОСОБА_4 , зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження правонаступником.

Згідно ст. 433 ЦПК Украни передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".

Суд зазначає, що єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку. Поважними причинами визнаються такі обставини, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення такого строку.

Таким чином, оскільки первісний стягувач ОСОБА_4 померла до закінчення строку пред?явлення виконавчих листів до виконання, а її прямий спадкоємець - син ОСОБА_10 прийнявши спадщину не встиг її оформити у зв?язку з раптовою смертю до закінчення 6-ти місячного строку, а в подальшому, його спадкоємець заявниця, до початку 2025 року, після того, як нею випадково віднайдено оригінали виконавчих листів, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова, які не містять відмітки про пред?явлення їх до виконання, не знала про спадкову масу померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листів пропущено з поважних причин, а тому має бути поновлений.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512 ЦК України, ст. ст. 18, 263, 433, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити сторону (стягувача) ОСОБА_4 на правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 у виконавчих листах №640/11747/17, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова щодо примусового виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 по справі №640/11747/17.

Поновити строк пред?явлення до виконання виконавчих листів, виданих 02.02.2018 Київським районним судом міста Харкова щодо примусового виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2017 по справі № 640/11747/17.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.04.2025.

Суддя Г.А. Зуб