Провадження №2/523/480/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"09" квітня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому посилаючись на п.2 ч.1 ст.164 СК України просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дочки, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, яка є матір`ю зазначеної вище дитини не приймає участі у його вихованні з 2013року. Її вихованням та матеріальним забезпеченням повністю займається він та його мати, з якою вони разом проживають. На думку позивача, мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 28.10.2024р. провадження у справі відкрито та призначений розгляд справи в загальному позовному провадженні. Зобов`язано орган опіки та піклування надати суду висновок на розв`язання спору.

29.01.2025р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 04.03.2025р. підготовче судове засідання було закрито та призначений розгляд справи за участю сторін.

Позивач позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з`явилась, без поважних на те причин. Про час та місце розгляду належним чином направлялись повістки про виклик. Згідно поштових повідомлень відповідачка, ані за місцем своєї реєстрації, ані за останнім відомими місцем проживання не проживає, що вказує на її повідомлення про час та місце розгляду справи належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). .

Представника органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала висновок стосовно розв`язання спору у даній справі.

За згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові доказі по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Так, матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2023р. у цивільній справі № 523/15852/23, яке набрало законної сили 01.01.2024р., визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення у справі судом було встановлено, що ОСОБА_4 , приблизно з 2016р. постійно проживає з батьком, ОСОБА_1 та перебуває на повному його утриманні. Разом з батьком дитина проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Факт постійного проживання малолітньої ОСОБА_6 з батьком визнала ОСОБА_2 про що надала письмову заяву.

На теперішній час малолітня ОСОБА_4 продовжує проживати разом з батьком у зазначеному вище будинку.

Відповідно до характеристики з Одеського ліцею №127 Одеської міської ради від 09.09.2024р., ОСОБА_4 , яка навчається в школі в 6 класі, позитивно характеризується директором ліцею та класними керівником учня. Характеристикою підтверджено, що вихованням дитини займається батько, ОСОБА_1 . Мати дитини участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, до школи та на батьківські збори не з`являлася жодного разу, життям донечки не цікавиться

На виконання приписів статті 171 СК України, опитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності представника органу опіки та піклування зазначила, що її вихованням постійно займається батько та її бабуся. Свою мати вона вперше побачила коли їй було шість років. Та останній раз бачила її у суді, коли вирішувався спір щодо місця її проживання. ОСОБА_6 зазначила, що мати не приймає жодної участі у її вихованні та у її житті. Крім того, ОСОБА_6 зазначила, що вона постійно в телефонному режимі спілкується з зведеною сестрою, дочкою її матері від іншого чоловіка, при цьому мати не цікавитися нею та з нею не спілкується.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 24.01.2025р. № 01-05-8/1607вх(24), орган опіки вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За приписами частини другої статті 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків , вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Зібрані по справі докази вказують на те, що ОСОБА_7 після припинення спільного проживання з позивачем (2016р.) залишила дочку проживати разом з ОСОБА_1 , та з того часу фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляла та не проявляє щонайменшої батьківської турботи, ані усно, ані письмово з дочкою не спілкувалася, її здоров`ям не цікавилася та не цікавиться на теперішній час. Своїми діями нехтує обов`язками матері. Малолітня ОСОБА_6 постійно проживає разом з батьком, який й займається її вихованням.

При таких обставинах пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідачку слід позбавити батьківських прав з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, що буде відповідати інтересам дитини.

Отже, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дочки відповідачкою, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх на протязі тривалого часу, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно частини другої статті 166, статей 183, 193 Сімейного кодексу України з відповідача, слід стягувати аліменти в розмірі по 1/4 частини її заробітку (доходу) на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 до її повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Відповідачем у справі не надано жодного належного та допустимого доказу з приводу заперечень на заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовій збір в розмірі 1211,20грн. за пред`явлення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, та на користь держави в розмірі 1211,20грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. ст.12,13,76,141,259, 263-265,268,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути аліменти з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі частини з усіх видів заробітку, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2024р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Відповідно до частини шостої статті 164 СК України, копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання законної сили, надіслати до Арцизького відділу ДРАЦС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа:

Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, , м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (ів), поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного тексту рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 квітня 2025р.

Суддя