Справа № 308/4974/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Жук Л.Б., заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Жук Л.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування, адвокат посилається на те, що ОСОБА_1 з дружиною та сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкають в одному будинку за адресою АДРЕСА_1 , одноосібним власником якого є заявник.

Заявник зазначає, що в будь-який час доби син може заявитись до його помешкання, висловлюватися нецензурною лайкою, завдає йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній неодноразово викликав поліцію, що фіксувала вказані обставини.

Зловживання спиртними напоями та постійні погрози з боку кривдника стали підставою для притягнення кривдника до адміністративної відповідальності, втім він все рівно не залишає заявника у спокої: весь час його тероризує морально і фізично.

Поліцією відносно кривдника неодноразово складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином заявник вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства.

За таких обставин, заявник просить видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Адвокат Жук Л.Б. надала суду клопотання, яким підтримала заяву в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником та проживає у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , є сином заявника та проживає разом з ним.

Встановлено, що заявник потерпає від постійного вживання алкоголю та насильства зі сторони сина, ОСОБА_2 .

В будь-який час доби, ОСОБА_2 з`являється до помешкання заявника, висловлюєся нецензурною лайкою, завдає йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній неодноразово викликав поліцію, що фіксувала вказані обставини. Зловживання спиртними напоями та постійні погрози з боку кривдника стали підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Заявник неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:

дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону);

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону);

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону);

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону);

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону);

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що Ужгородським міськрайонним судом неодноразово виносилися постанови про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.173-2 КУпАП України, зокрема: постанова суду №308/2902/25 від 28.03.2025 року, постанова №308/15132/24 від 03.10.2024 року.

Також встановлено, що судом виносилися обмежувальні приписи відносно кривдника, строк дії яких вже закінчився.

Однак встановлено, що незважаючи на численні факти притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, останній належних висновків для себе не робить, а продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до свого батька, про що свідчить дана позовна заява про видачу обмежувального припису.

Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявника впродовж останніх декількох років, систематичне жорстоке поводження з заявником, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза його психічному здоров`ю. Заявник постійно переживає за своє життя та здоров`я, а ОСОБА_2 систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявнику постійних душевних страждань.

Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного насильства, що вчинив ОСОБА_2 щодо свого батька ОСОБА_1 , оцінюючи при цьому вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів заявника, вимоги заявника слід задовольнити, заборонивши ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, при вирішення питання на який саме період слід видати обмежувальний припис, суд вважає, що період тривалістю в три місяці буде достатнім для врегулювання конфліктної ситуації та зняття між сторонами напруги, що в подальшому не позбавляє заявника, у разі необхідності, звернутися до суду із заявою про продовження встановлених обмежень.

За таких обставин, подана ОСОБА_1 заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 258, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1 - 350-8, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Жук Л.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити наступний захід обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 11.04.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк