ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/4396/23

провадження № 22-ц/4809/564/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 12 грудня 2024 року у складі судді Подоляк Я.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі по тексту ТОВ «ФК «Ейс») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявленого позову посилалося на те, що 14 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі по тексту - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №873456245 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та позичальником.

Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua та обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі 15050 грн, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Кредитний договір від 14 квітня 2021 року №873456245 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MNV33G4Y, який було направлено 14 квітня 2021 року на номер її мобільного телефону, вказаний нею у заявці на отримання грошових коштів, а саме НОМЕР_1 . Одноразовий персональний ідентифікатор №MNV33G4Y було введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 14 квітня 2021 року о 14:06:36 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відразу після вчинених дій Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 15050 грн на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить відповідачу та слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №163f5bf3-185a-4946-8b37-6aff3b4ef57c від 14 квітня 2021 року, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, в свою чергу позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.

09 грудня 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 14 квітня 2021 року №873456245, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 01 червня 2021 року №136.

16 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 14 квітня 2021 року №873456245, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 30 травня 2023 року № 9.

У подальшому, 04 серпня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 04/08/23-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги від 04 серпня 2023 року №1 до договору факторингу від 04 серпня 2023 року №04/08/23-01 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31885,69 грн, з яких 13269,1 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18616,59 грн - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору від 14 квітня 2021 року №873456245 у розмірі 31885,69 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 12 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «ФК «Ейс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 14 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №873456245 у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV33G4Y. Згідно з п.1.1 договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 15050,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сторони погодили, що кредит надається (договір укладається) строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.1.2 договору). Відповідно до п.4.2 строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п.1.3 та п.1.7 договору. Згідно з п.1.7 сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною у розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору). У такому разі зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Пунктами 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, зокрема виключно на період строку, визначеного в п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою у розмірі 478,15 процентів річних, що становить 1,31 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду на умовах п.1.3. договору за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 478,15 процентів річних, що становить 1,31 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним; у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів у порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним (т.1 а.с.10-12).

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 було підписано також паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору від 14 квітня 2021 року №873456245, тип кредиту - фінансовий, сума кредиту - 15050,00 грн, строк кредиту -14 днів (з можливістю продовження строку), термін платежу 28 квітня 2021 року, процентна ставка 478,15%, тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою сторін), загальні витрати за кредитом 2760,24 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 17810,24 грн, реальна річна процентна ставка - 478,15%, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 839,50 % річних (т.1 а.с.9).

Як убачається із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14.04.2021 року, платіжного доручення від 14 квітня 2021 року №163f5bf3-185a-4946-8b37-6aff3b4ef57c, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі та довідки №06/2024 АТ КБ «Приват Банк» від 07 червня 2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14 квітня 2024 року переказало на банківську картку НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 15050,00 грн, ID платежу , отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (т.1 а.с.27).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 14 квітня 2021 року №873456245 ОСОБА_1 14 квітня 2021 року видано кошти у сумі 15050,00 грн строком на 14 днів. Оплати: 09.05.2021 - 5,00 грн, 26.05.2021 15050,00 грн, всього 15055,00 грн. За період з 14.04.2021 по 01.06.2021 нараховано: тіло кредиту - 15050,00 грн, відсотки 15105,24 грн; сплачено: тіло кредиту - 1780,90 грн, відсотки 13269,10 грн. Залишок заборгованості: за тілом кредиту 13269,10 грн, за відсотками 1831,14 грн (т.1 а.с.188-189).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 зі строком дії до 28 листопада 2019 року, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату (т.1 а.с.28-33).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до Договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін.

31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, відповідно до якої договір факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 було викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) №28/1118-01, строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2021 року. Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), передбачено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2 договору передбачено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Згідно з п.1.3. договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 (в редакції від 31 грудня 2020 року) право вимоги - це права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (т.1 а.с.192-201).

31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, відповідно до якої строк дії цього договору продовжується до 31 грудня 2022 року.

Відповідно до копії витягу з реєстру прав вимоги від 01 червня 2021 року №136, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 ТОВ «Таліон плюс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 квітня 2024 року №873456245 в загальному розмірі 15100,24 грн, з яких заборгованість по основному боргу 13269,10, заборгованість по відсоткам 1831,14 грн (т.1 а.с.34).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до пункту 8.2 договору строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року (т.1 а.с.37-41).

03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 05 серпня 2020 року №05/0820-01, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року (т.1 а.с.44).

30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу від 05 серпня 2020 року №05/0820-01, відповідно до п.1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 включно (т.1 а.с.45).

04 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (т.1 а.с.46-50).

Згідно з витягом з Реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу від 04 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 873456245 від 14 квітня 2021 року на загальну суму 31885,69 грн (т.1 а.с.51).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що кредитний договір №873456245 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено 14 квітня 2021 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, а відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 під правом вимоги розуміються усі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Отже, договором факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 встановлено, що предметом відступлення за ним є, у тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога).

Підпунктом 5.3.3 договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 визначено, що фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Копія договору факторингу від 05 серпня 2020 року №5/0820-01 також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Відповідно до копії витягу з реєстру прав вимоги від 01 червня 2021 року №136 укладеного ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон плюс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 квітня 2024 року №873456245 в загальному розмірі 15100,24 грн, з яких: заборгованість по основному боргу 13269,10, заборгованість по відсоткам 1831,14 грн (т.1 а.с.34).

Згідно витягу з Реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу від 04 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 873456245 (т.1 а.с.51).

Дані обставини та докази спростовують висновки суду першої інстанції про те, що позивач не набув права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки вказані права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», після укладення кредитного договору та виникнення заборгованості, які позивач набув в серпні 2023 року. А сам лише факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» в 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки ним було передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога).

Доведеною є обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, і взяті на себе зобов`язання остання не виконала, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у розмірі, зазначеному у витягу з реєстру прав вимоги від 01 червня 2021 року №136, а саме загальному розмірі 15100,24 грн, з яких: заборгованість по основному боргу 13269,10, заборгованість по відсоткам 1831,14 грн.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконувала, допустила заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог (47,36%), які було сплачено за подання позовної заяви та апеляційної скарги по справі у розмірі 2868,12 грн (6056х47,36%=2868,12).

Також, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо);

2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо);

3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як убачається з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги укладений між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» та ТОВ «ФК «Ейс» від 24 листопада 2022 року, додаткову угоду №49 до договору про надання правничої допомоги від 24 листопада 2022 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 24 листопада 2022 року, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» та ТОВ «ФК «Ейс» на суму 5000 грн, платіжну інструкцію №900 від 09 серпня 2023 року про сплату ТОВ «ФК «Ейс» на користь Адвокатського об`єднання «Альма Теміс» 5000 грн (т.1 а.с.53-59).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На думку колегії суддів, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 3000 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ТОВ «ФК «Ейс» та про стягнення з ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 15100 грн 24 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 12 грудня 2024 рокускасувати та ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, м. Київ, Харківське, 19, офіс 2005) заборгованість за кредитним договором від 14 квітня 2021 року №873456245 в загальному розмірі 15100 (п`ятнадцять тисяч сто) грн 24 коп, з яких: заборгованість по тілу кредиту 13269 (тринадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн 10 коп; заборгованість по відсоткам 1831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, м. Київ, Харківське, 19, офіс 2005) 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн 12 коп судового збору та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко