Справа № 442/3565/23
Провадження № 6/442/50/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судових засідань Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ольги Ільницької, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

встановив :

10.04.2025 головний державний виконавець відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О.Ільницька звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказує на те, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавець - головний державний виконавець О.І. Ільницька) перебуває виконавче провадження №72593080 з примусового виконання судового наказу № 442/3565/23, виданого 16.08.2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 80537,50 грн. заборгованості та 268,40 грн. судового збору.

24.08.2023 p. - державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72593080.

Станом на 09.04.2025 боржник ОСОБА_1 рішення Дрогобицького міськрайонного суду по справі № 442/3565/23 не виконує.

24.08.2023 р., 24.02.2025 р. державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, які підписано електронним цифровим підписом та скеровано банкам - учасникам обміну. Проте, арештовані кошти на рахунках боржника відсутні.

В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем неодноразово скеровувалися виклики боржнику у Дрогобицький відділ державної виконавчої служби, а саме: 24.08.2023 р., 23.12.2024 р., 26.03.2025 р. за адресою місця реєстрації проживання боржника: АДРЕСА_1 для оплати заборгованості перед стягувачем, однак боржник ОСОБА_1 виклики ігнорує.

З моменту відкриття виконавчого провадження боржником не здійснювалось жодних виплат.

Згідно відповіді на запит до ДПС України та ПФУ, боржник ОСОБА_1 до моменту відкриття виконавчого провадження № 72593080 отримувала дохід станом на 01.03.2022 у Комунальному некомерційному підприємстві «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради, однак, після відкриття виконавчого провадження боржник не отримує доходів у вигляді пенсії, заробітної плати, тощо.

Згідно інформації органів МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником на праві приватної власності майна не зареєстровано. 04.04.2025 винесено постанову про арешт майна боржника, записи про обтяження у реєстри внесено.

Місце проживання боржника зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді на запит до Державної прикордонної служби боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 не виконує рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 442/3565/23, та станом на 09.04.2025 р. не вжила жодних заходів, спрямованих на погашення заборгованості перед стягувачем, неодноразові виклики та попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення боржником ігноруються.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання слід задоволити.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження №72593080 з примусового виконання судового наказу № 442/3565/23, виданого 16.08.2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 80537,50 грн. заборгованості та 268,40 грн. судового збору. Однак, боржник рішення Дрогобицького міськрайонного суду не виконує взагалі, виклики та попередження державного виконавця ігнорує.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, те, що дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не звертався, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

постановив:

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника, громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до повного виконання нею зобов`язань, покладених згідно судового наказу № 442/3565/23, виданого 16.08.2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 80537,50 грн. заборгованості та 268,40 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Хомик А.П.