10.04.2025 Справа № 756/1547/25
Унікальний номер 756/1547/25
Провадження номер 2-п/756/44/25
УХВАЛА

про відмову в перегляді заочного рішення

10 квітня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Гончарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відео-конференції заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» - адвоката Гончарова Дмитра Олександровича про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, інфляційних втрат, процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «УЛФ-Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 207790,03 грн, інфляційні втрати -34782,26 грн, та три відсотки річних - 12382,0 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2549,54 гривень, а всього 257503,83 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

28 березня 2025 року від представника відповідача адвоката Гончарова Д.О. надійшла заява про перегляд заочного рішення. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що представник відповідача не з`явився в судове засідання 12 березня 2025 року з поважних причин, подав 12 березня 2025 року заяву про відкладення розгляду справи. Окрім того, при стягненні заборгованості по сплаті лізингових платежів у розмірі 82307,18 грн. Господарський суд міста Києва у справі №910/18864/23 врахував погашені ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 109669,53 грн. Проте, ні позивач, ні її представник не повідомили суд про даний факт. Також звертає увагу, що представник позивача звертався з адвокатським запитом про зарахування коштів, сплачених ОСОБА_1 , та отримав відповідь, що дані грошові кошти були враховані ТОВ «УЛФ-Фінанс» при визначенні розміру заборгованості. Дані обставини не враховані судом при ухваленні заочного рішення, тому представник просить суд прийняти заяву та скасувати заочне рішення і призначити справу до судового розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2024 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою від 28 березня 2025 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 756/1547/25 прийнятою суддею Шролик І.С. до свого провадження та призначено до розгляду на 10 квітня 2025 року.

У судовому засіданні представник позивача просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Долучив до матеріалів справи письмові заперечення, до яких надав відповідь на заперечення, які представник відповідача надавав 02 травня 2024 року Господарському суду міста Києва, в яких викладена позиція ТОВ «УЛФ-Фінанс» про те, що кошти сплачні ОСОБА_1 не були та не могли бути зараховані за договором фінансового лізингу, тому що надійшли від особи, яка не є лізінгоодержувачем.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позицію представника, просила в задоволенні заяви відмовити.

Представник відповідача адвокат Гончаров Д.О. в судовому засіданні пояснив, що сплачені ОСОБА_1 грошові кошти частково враховані при здійсненні розрахунку заборгованості, яка визначена в сумі 82307,18 грн, а частково зараховані на погашення штрафних санкцій. Тому, просив заяву задовольнити, заочне рішення скасувати та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

10 жовтня 2025 року, після судового розгляду о 12.00 год. через підсистему «Електроний суд» надійшло клопотання від представника відповідача, до якого долучено заяву про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 24 червня 2024 року.

Вислухавши позицію позивача та представників сторін, дослідивши подану заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «УЛФ-Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 207790,03 грн, інфляційні втрати -34782,26 грн, три відсотки річних - 12382,0 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2549,54 гривень, а всього 257503,83 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Як на підставу для скасування заочного рішення представник відповідача посилається, зокрема, на те, що він подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається зі заяви, яка надійшла до суду після проведення судового розгляду, 12 березня 2025 року о 14.00 год, представник відповідача посилається на участь у розгляді справи в Господарському суді Одеської області. Проте, до заяви не надано жодного доказу, що він, як представник сторони, бере участь в іншій справі, що перешкоджає йому з`явитися в судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зазначене свідчить про те, що суд виконав покладений на нього обов`язок повідомити учасників про дату, час та місце розгляду справи, а представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом взяти участь у судовому засіданні. Заява, яка надійшла до суду після судового розгляду не має доказів участі представника в іншому судовому засіданні.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Представник відповідач у заяві про перегляд заочного рішення вказує, що істотними обставинами, які мають значення для правильного вирішення справи є зарахування сплачених ОСОБА_1 грошових коштів при визначенні розміру заборгованості під час розгляду справи Господарським судом міста Києва в межах розгляду справи №910/18864/23.

Проте, суд вважає, що дані обставини та твердження сторони відповідача не відповідають письмовим доказам та тексту рішення Господарського суду міста Києва від 24 червня 2024 року, наявного в матеріалах справи. Зокрема, на восьмому аркуші судового рішення, міститься висновок суду: «Суд погоджується із доводами ТОВ «УЛФ-Фінанс» про відсутність підстав для зарахування грошових коштів в розмірі 207790,03 грн., оскільки останні не сплачувалися лізінгоодержувачем ОСОБА_2 та були слачені ОСОБА_1 без узгодження з лізінгодавцем про можливість виконання третьою особою обов`язків лізінгоодержувача, що суперечить п.п.13.3 Загальних умов, згідно яких лізінгоодержувач не має права переуступити свої права та обов`язки, що випливають з договору третім особам без письмового узгодження з лізингодавцем. При цьому, суд зазначає, що повернення коштів, сплачених ОСОБА_1 , не є предметом розгляду в даній справі. (а.с.25,26).

Також, судом досліджена відповідь на заперечення, подані Господарському суду міста Києва 02 травня 2024 року, в яких представник Гончаров Д.О. зазначає, що платіж у розмірі 207790,03 грн здійснений не стороною договору, тому грошові кошти не могли бути зараховані по договору фінансового лізингу (сторінка 3 ). Також, на 5,6 аркушах міститься твердження представника ТОВ «УЛФ-Фінанс», що прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів на дату розірвання Договору фінансового лізингу 24 січня 2023 року у розмірі 82307,18 грн, сплачена не була.

Як вбачається з рішення Господарського суду м.Києва, саме цей розмір заборгованості, визначений станом на дату відмови від договору фінансового лізингу у розмірі 82307,18 грн, стягнуто з ОСОБА_2 , (справа №910/18864/23). Тому, твердження представника відповідача в судовому засіданні, що сплачені ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 207790,03 грн враховані в погашення заборгованості, пізніше, не знайшли свого документального підтвердження.

Будь-яких доказів, які б спростовували правильність висновків суду, до заяви про перегляд заочного рішення стороною відповідача не додано.

Сукупності обставин, визначених ст. 288 ЦПК України, судом встановлено не було, а відповідачем їх наявність не доведена.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, жодних доказів про поважність неявки в судове засідання не надав, позовна заява з додатками отрмана відповідачем згідно зворотнього поштового повідомлення 20 лютого 2025 року, відзив до суду відповідач не надав, зважаючи на ту обставину, що заявником не зазначено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не були враховані судом при постановленні заочного рішення, а відтак суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви представника відповідача ТОВ «УЛФ- Фінанс» про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» адвоката Гончарова Дмитра Олександровича про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, інфляційних втрат, процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення від 12 березня 2025 року може бути оскаржено в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 10 квітня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик