Справа № 932/955/20
Провадження № 2/932/323/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кудрявцевої Т.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, про визнання недійсним договору дарування, припинення права власності, реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2025 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Кудрявцевої Т.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, про визнання недійсним договору дарування, припинення права власності, реєстрацію права власності. В обгрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває дана цивільна справа № 932/955/20, позиція судді Кудрявцевої Т.О. ставить під сумнів у її неупередженості, оскільки суперечить завданню цивільного судочинства на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи і рівність усіх учасників судового процесу перед законом на судом (ст.2 ЦПК України). Він вважає, що стороною позивача у справі здійснюється систематичний тиск на суддю, позивач здійснював тиск на суд через свого представника, який був присутній на засіданнях та з його ОСОБА_1 точки зору намагався впливати на суд. Він вимагав поза судовим засіданням прискорити розгляд справи, не будучи в ній стороною, а після того, як розгляд справи був оголошений в закритому процесі - написав скаргу на суддю Кудрявцеву Т.О. до Вищої ради правосуддя та просив її відсторонити, звільнити чи застосувати ще якісь засоби впливу за винесення рішення не на їх користь. Стороння особа, якийсь родич позивача - не сторона у справі пише скаргу в ВРП на суддю за перше ж процесуальне рішення не на користь позивача і на його особисту думку такий тиск впливає на суддю у справі, оскільки створює неадекватну обстановку та заважає приймати рішення неупереджено, коли кожне рішення може стати підставою для скарги та звільнення, дуже важко лишатися неупередженим, коли тебе фактично шантажують, але і суд на це ніяк не реагує. Він заявляв про свої підозри з цього приводу, коли писав звернення до суду і тепер вони повністю підтвердилися. Позивач вдався до відвертого шантажу та тиску на суд і це вже позначилося на діях суду, а саме - в матеріалах справи знаходиться судова експертиза №1 від 22.04.2022 року, яка надана з матеріалів кримінальної справи, що розглядалася Красногвардійським районним судом. В тексті даної експертизи зазначено, що позивач ОСОБА_2 є особою, що не може усвідомлювати свої дії та керувати ними з дати укладення договору дарування 23.12.2019 року і по 22.04.2022 року (п.23 Експертизи). Позивач з позовом звернувся 24.01.2020 року, тобто в період, коли він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; яким чином недієздатна особа приймає участь в судовому розгляді, змінює адвокатів, подає до суду процесуальні документи; суд же бачив цей висновок з моменту його надання до матеріалів справи у 2023 році і перед судом не постало питання як недієздатна особа приймає участь в засіданні, яким чином недієздатна особа підписує позов, договір про правову допомогу та міняє трьох адвокатів у справі, він же не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними. Заявник зазначає, що він впевнений, що ОСОБА_2 є абсолютно здоровою людиною, яка прекрасно усвідомлює свої дії, але не бажає нести відповідальність за їх наслідки; він цілком добровільно подарував йому 1/2 квартири в рахунок погашення свого боргу і він просив (через свого представника) викликати та допитати його в залі суду особисто. Він мав намір прийняти участь у цьому процесі в режимі відеоконференціїї, якщо б це дозволив стан здоров`я, але суд чомусь відмовив йому у цьому, хоча він і рахує, що це є обов`язковим у справі з «недієздатним» позивачем. Оскільки суд продовжує розгляд справи з позивачем, який на момент звернення до суду «не міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх», він вважає це наслідком тиску з боку позивача, шантажу та подання необґрунтованих скарг незрозумілих осіб на дії суду, що і призвело до підсвідомої упередженості до відповідача. Суд розуміє, що наслідком дій проти позивача будуть скарги в ВРП і тому ставиться до нього - відповідача упереджено з мотивів залякування з боку іншої сторони і розгляд справи продовжується з позивачем, який є недієздатним, про що він сам заявив в своїй позовній заяві.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просить відвести суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцеву Т.О. від розгляду справи № 932/955/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Фаст Лілія Дмитрівна, про визнання недійсним договору дарування.

У відповідності до положень ч.13 ст. 7, ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 932/955/20, суд вважає наступне.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно до ч.8, 9, 11 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до положень п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, про визнання недійсним договору дарування, припинення права власності, реєстрацію права власності. У позові позивачі просять визнати недійсним договір дарування частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений 23 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Фаст Л.Д. та зареєстрований в реєстрі № 1521; припинити право власності ОСОБА_1 на частину вказаної квартири; зареєструвати (поновити) за ОСОБА_2 право власності на частину зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 04.09.2004 державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Куликовим С.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 дана цивільна справа перебуває у провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О., якою ухвалою від 16 вересня 2021 року прийнято справу до свого провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року за клопотанням позивача витребувано з КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» завірену копію висновку судово-психіатричної експертизи №1 від 22.04.2021 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 було зупинено провадження у даній цивільній справі на час його хвороби.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Алексєєва О.Є. про зупинення провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили рішення у кримінальній справі № 204/4544/22 відмовлено.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року закрито підготовче засідання у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеченко Д.С. про розгляд даної цивільної справи в закритому судовому засіданні.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року клопотання-заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеченка Д.С. про витребування доказів у даній цивільній справі, яке надійшло до суду 27.02.2025, залишено без задоволення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеченка Д.С. про витребування доказів у даній цивільній справі, яке надійшло до суду 03.02.2025, залишено без задоволення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2025 року повернуто клопотання про призначення експертизи у даній справі представнику ОСОБА_1 - адвокату Нестеченку Д.С. на підставі положень п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Нестеченко Д.С. про витребування доказів у даній цивільній справі залишено без задоволення.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ставить під сумнів неупередженість головуючого у справі - судді Кудрявцевої Т.О., він вважає, що стороною позивача у справі здійснюється систематичний тиск на суддю, і через свого представника, який був присутній на засіданнях та з його ОСОБА_1 точки зору намагався впливати на суд; він вимагав поза судовим засіданням прискорити розгляд справи, не будучи в ній стороною, а після того, як розгляд справи був оголошений в закритому процесі - написав скаргу на суддю Кудрявцеву Т.О. до Вищої ради правосуддя та просив її відсторонити, звільнити чи застосувати ще якісь засоби впливу за винесення рішення не на їх користь. Вважає, що такий тиск впливає на суддю у справі, оскільки створює неадекватну обстановку та заважає приймати рішення неупереджено, оскільки коли кожне рішення може стати підставою для скарги та звільнення, дуже важко лишатися неупередженим, коли тебе фактично шантажують, але і суд на це ніяк не реагує. Він - ОСОБА_1 заявляв про свої підозри з цього приводу, коли писав звернення до суду і тепер вони повністю підтвердилися. Зазначає, що позивач вдався до відвертого шантажу та тиску на суд і це вже позначилося на діях суду, а саме - в матеріалах справи знаходиться судова експертиза №1 від 22.04.2022 року, яка надана з матеріалів кримінальної справи, що розглядалася Красногвардійським районним судом, в тексті якої зазначено, що позивач ОСОБА_2 є особою, що не може усвідомлювати свої дії та керувати ними з дати укладення договору дарування 23.12.2019 року і по 22.04.2022 року. Позивач з позовом звернувся 24.01.2020 року, тобто в період, коли він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; суд бачив цей висновок з моменту його надання до матеріалів справи у 2023 році і перед судом не постало питання як недієздатна особа приймає участь в засіданні, яким чином недієздатна особа підписує позов, договір про правову допомогу та міняє трьох адвокатів у справі, приймає участь в судовому розгляді, подає до суду процесуальні документи. Заявник зазначає, що він впевнений, що ОСОБА_2 є абсолютно здоровою людиною, яка прекрасно усвідомлює свої дії, але не бажає нести відповідальність за їх наслідки; він цілком добровільно подарував йому 1/2 квартири в рахунок погашення свого боргу. Оскільки суд продовжує розгляд справи з позивачем, який на момент звернення до суду «не міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх», він вважає це наслідком тиску з боку позивача, шантажу та подання необґрунтованих скарг незрозумілих осіб на дії суду, що і призвело до підсвідомої упередженості до відповідача; суд розуміє, що наслідком дій проти позивача будуть скарги в ВРП і тому ставиться до нього - відповідача упереджено з мотивів залякування з боку іншої сторони.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що в ході розгляду даної цивільної справи судом розглядалися численні клопотання учасників справи та їх представників, головуючий - суддя Кудрявцева Т.О. відповідно до завдання цивільного судочинства керувала ходом судового засідання із забезпеченням додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, судом спрямовувався судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що відповідає положенням ст. 214 ЦПК України.

Крім того, жодним із учасників справи та їх представників не висловлювалось заперечень щодо дій головуючого із їх занесенням до протоколу судового засідання та постановленням за результатами їх розгляду відповідної ухвали.

У заяві про відвід відповідач ОСОБА_1 вказує про те, що він просив (через свого представника) викликати та допитати його в залі суду особисто, він мав намір прийняти участь у цьому процесі в режимі відеоконференціїї, якщо б це дозволив стан здоров`я, але суд чомусь відмовив йому у цьому, хоча він і рахує, що це є обов`язковим у справі з «недієздатним» позивачем.

Порядок участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції передбачений статтею 212 ЦПК України, якою визначено, що учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості; учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання; копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів цивільної справи, в період перебування даної цивільної справи в провадженні судді Кудрявцевої Т.О. як в підготовчому засіданні так і в судовому засіданні по розгляду даної цивільної справи ані відповідачем ОСОБА_1 ані його представником не була подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду з дотриманням порядку, визначеному статтею 212 ЦПК України і відповідна ухвала за результатами розгляду такої ухвали судом не виносилась.

Суд вважає, що наведеним заявником в заяві про відвід обставинам щодо його сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Кудрявцевої Т.О. при розгляді даної цивільної справи доказів не надано. Вказані відповідачем ОСОБА_1 доводи не можуть оцінюватись як сумнів у неупередженості судді Кудрявцевої Т.О. в межах розгляду даної цивільної справи у розумінні приписів ст. 36 ЦПК України, зважаючи також на те, що відповідно до ч.4 ст. 40 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, тому суд приходить до висновку, що дана заява про відвід є необґрунтованою.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та, врахувавши вимоги ч. 3 статті 40 ЦПК України, наявними є підстави для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 258, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Лілія Дмитрівна, про визнання недійсним договору дарування, припинення права власності, реєстрацію права власності разом з заявою про відвід відповідно до ст. 40 ЦПК України передати до відповідної канцелярії Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до цього складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева