Справа № 481/2011/24
Провадж.№ 2-о/481/27/2025
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

08.04.2025 року

Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судового засідання Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко Алла Володимирівна, про встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом.

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 року представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Павлов Ю.В. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, зазначивши заінтересованими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., у якій просив визнати факт неприйняття ОСОБА_3 , спадкоємцем за заповітом, спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 05.12.2024 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 09.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку окремого провадження у судовому засіданні на 27.12.2024 року о 09:10 год.

05.12.2024 року представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Павлов Ю.В. надав до суду клопотання про витребування доказів та виклик свідків.

Ухвалою суду від 28.01.2025 рокуклопотання представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Павлова Юрія Володимировича про витребування доказів, задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко Алли Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи № 10/2023 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .Клопотання представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Павлова Юрія Володимировича про виклик свідка, задоволено. Ухвалено викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_5 . Оголошено перерву у судовому засіданні до 11:00 год 04.03.2025 року, яка була продовжена до 08.04.2025 року.

До початку розгляду справи по суті представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Павлов Ю.В. надав до суду заяву про залишення заяви про встановлення факту неприйняття спадщини спадкодавцем за заповітом, без розгляду, посилаючись на те, що із даної заяви вбачається спір про право. Також зазначив, що ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 481/376/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просив справу розглядати без його та ОСОБА_1 участі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Постановою Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

З вище наведеного вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року справа №200/14136/17.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, зі змісту якої вбачається, що спадкоємцями, які також претендують на прийняття спадщини, є заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які обмежуватимуть право заявника на спадкування всієї спадщини, як спадкоємці тієї ж черги за законом.

Також, матеріали справи містять роз`яснення приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., з якого вбачається, що видача ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , не є можливим, так як існує заповіт, посвідчений Новомихайлівською сільською радою Новобузького району Миколаївської області 20.07.2016 року на користь сина ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

В даному випадку, як вказувалось вище, матеріали справи містять роз`яснення приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. від 13.11.2024 року, яким заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином заявник у позасудовому порядку позбавлений можливості захистити свої спадкові права.

За загальним правилом, за умови, якщо спадкове право не можна захистити в нотаріальному порядку оформлення спадщини здійснюється через визнання права власності судом. Відповідну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19.

Враховуючи те, що заявнику встановлення вказаного юридичних факту необхідно для оформлення права власності на спадщину, суд дійшов висновку, що за наведених вище обставин у цьому випадку існує спір про право, а тому необхідно залишити заяву без розгляду з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що залишення без розгляду заяви про встановлення юридичного факту не позбавляє заявника можливості звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко Алла Володимирівна, про встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя С.І.Вжещ