Провадження №2/748/556/25
Єдиний унікальний № 748/761/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Костюкової Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гофрик К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Чернігів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 12.03.2025 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , що зареєстрований 04.05.2002 року у Виконкомі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №09.

Позов обґрунтовується тим, що у період подружнього життя між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки. Після того, як чоловік захворів, у нього трапився інсульт, їх сімейне життя стало нестерпним, чоловік постійно нервує і чіпляється до позивачки. На даний час вони фактично проживають за різними адресами, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Позивачка вважає подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

14.03.2025 року згідно ухвали суду у даній справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження отримана сторонами. (а.с.14, 15)

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 13.03.2025, через канцелярію суду, ОСОБА_2 подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. (а.с.8)

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимогипідлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань.

Як установлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 04 травня 2002 року у Виконкомі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №09, про що свідчить свідоцтво про одруження серії « НОМЕР_1 . (а.с.3)

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», та який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки не мають наміру та наполягають на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, з урахуванням чого, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод,ст.51 Конституції України, ст.ст.37, 55, 56, 110-112 СК України, у відповідності до ст.ст.12, 13, 43, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04 травня 2002 року у Виконкомі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №09.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. КОСТЮКОВА