У Х В А Л А

21 березня 2025 року

м. Київ

справа № 157/1310/24

провадження № 61-2256ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами у розмірі 262 093, 24 грн.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати у розмірі

13 077, 32 грн та три проценти річних у розмірі 3 398, 82 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 жовтня

2024 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати у розмірі 219 379, 75 грн та три проценти річних у розмірі 42 713, 49 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скічко І. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надати докази порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтями 272, 386 ЦПК України та надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити випадок/випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого/яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав уточнену касаційну скаргу, в якій посилається на підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що дана справа має виняткове значення для заявника, оскільки безпідставне стягнення оспорюваної суми критично вплине на його життя та інтересів сім`ї та призведе до негативних наслідків, оскільки він є учасником бойових дій з 26 лютого 2022 року, що підтверджується посвідченням серія

НОМЕР_1 , у результаті чого отримав інвалідність та на його утриманні знаходяться дружина, двоє неповнолітніх дітей та батьки похилого віку (батько, інвалід І групи).

Також заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення та вказує, що отримав повний текст оскаржуваної постанови 22 січня 2025 року через застосунок «Дія», на підтвердження вказаного надає копію роздруківки із застосунку. Крім цього заявник надає суду лист апеляційного суду від 04 березня 2025 року № 157/1310/24/2456/2025 відповідно до якого встановлено, повний текст постанови від 14 січня 2025 року було виготовлено 22 січня 2025 року та в той же день направлено через підсистему «Електронний Суд» до електронного кабінету заявника, який було доставлено 23 січня 2025 року.

З огляду на вказане, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

Крім цього, заявник заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, в обґрунтування якого вказує, що з 26 лютого

2022 року він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням

серія НОМЕР_1 , у результаті чого отримав інвалідність (довідка серія АВ № 0034581 від 05 червня 2024 року) та на його утриманні знаходяться дружина, двоє неповнолітніх дітей (надає копії свідоцтва про народження) та батьки похилого віку (батько, інвалід І групи, що підтверджується довідкою серія 12 ААГ № 201100).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи майновий стан відповідача, докази надані на підтвердження обставин, зазначених ним у заяві щодо майнового стану, знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, з метою уникнення перешкоджанню у доступі до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, від 30 січня 2019 року у справі № 905/2324/17.

Крім цього, заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 48 ЦК України (позовної давності за заявою відповідача як сторони у спорі, а не позивача).

Також зазначає, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності заявника, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами у розмірі

262 093, 24 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (757 000,00 грн).

Отже, касаційна скарга заявника подана на судове рішення у справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, ОСОБА_1 посилається а підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що дана справа має виняткове значення для заявника, оскільки безпідставне стягнення оспорюваної суми критично вплине на його життя та інтереси сім`ї та призведе до негативних наслідків, оскільки він є учасником бойових дій з 26 лютого 2022 року, що підтверджується посвідченням серія

НОМЕР_1 , у результаті чого отримав інвалідність та на його утриманні знаходяться дружина, двоє неповнолітніх дітей та батьки похилого віку (батько, інвалід І групи).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Надавши оцінку доводам касаційної скарги, оскаржуваним судовим рішенням, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Крім цього, заявник просить суд касаційної інстанції зупинити виконання постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заявник вважає, що у випадку виконання судових рішень до моменту завершення касаційного розгляду, поворот виконання у разі його повного або часткового скасування буде утрудненим та /або неможливим. Крім цього, заявник вказує, що постановою ВП № 77282815 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №157/1310/24, виданого 20 травня 2025 року та 24 лютого

2025 року приватним виконавцем було накладено арешт на майно та кошти заявника.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання заявника про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня

2025 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку, оскільки заявником доведено, що зупинення виконання оскаржуваного рішення може спричинити несприятливі наслідки для сторін.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

Витребувати з Камінь-Каширського районного суду Волинської області матеріали справи № 157/1310/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат кредитора та трьох відсотків річних за користування коштами.

Зупинити виконання постанови Волинського апеляційного суду від 14 січня

2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська