ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7719/23

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/372/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Шевченко І.М. від 08 листопада 2024 року, місце постановлення ухвали - м.Ніжин, у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика заборгованість у загальному розмірі 103 100 грн. 47 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

30.08.2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ващенко М.О. звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, в якій просила: визнати поважною причину пропуску відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.0.62024 року; поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у справі №740/7719/23; переглянути та скасувати заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у справі №740/7719/23.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.09.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, було залишено без руху, із наданням строку на усунення вказаних в даній ухвалі суду недоліків. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, посилаючись на те, що вона не мала змоги подати таку заяву вчасно, оскільки не є фахівцем в галузі права, не обізнана із вимогами цивільного процесуального закону та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а її представник - адвокат Ващенко М.О., починаючи з 10.06.2024 року по 09.08.2024 року, та з 12.08.2024 року по 26.08.2024 року, перебувала на лікарняному, у зв`язку із вагітністю та пологами, про що свідчать медичні висновки про непрацездатність, у зв`язку з чим ОСОБА_1 раніше не могла реалізувати своє право на правничу допомогу. Проте, як вказав суд першої інстанції, до заяви ОСОБА_1 не додано доказів, зокрема, медичної документації, на які вона посилається, обґрунтовуючи доводи про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 12.06.2024 року. Також судом першої інстанції у даній ухвалі від 12.09.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 до заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі.

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - визнано неподаною, і повернуто ОСОБА_1 .

Як вбачається із ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року, повертаючи заяву ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 та її представник не усунули в повному обсязі всі недоліки заяви про перегляд вказаного заочного рішення від 12.06.2024 року, а саме, не подали всіх доказів, на які посилаються у заяві про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року, на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року.

На виконання вимог ухвали суду від 12.09.2024 року про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року без руху, представником ОСОБА_1 - адвокатом Ващенко М.О. було подано до суду копію медичного висновку №АСС6-3ЕМ9-СА28-3Т97, про який йдеться мова у заяві про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2024 року. Проте, як вказав суд першої інстанції в ухвалі від 08.11.2024 року, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що її представник перебувала на лікарняному, у зв`язку з пологами, про що свідчить медичний висновок про непрацездатність №9982-9Е55-РНХ8-3АРН, проте, цього документа ні ОСОБА_1 , ні її представником суду не надано. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року, підлягає поверненню ОСОБА_1 , як неподана.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 08.11.2024 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена із порушенням норм процесуального права. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою: 1)залишити заяву без задоволення; 2)скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України). Апелянт стверджує, що кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний, згідно із реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України, прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, тому відсутні підстави вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви, та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Апелянт вважає, що оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то відсутні підстави залишати таку заяву без розгляду, на підставі статті 126 ЦПК України. За доводами апелянта, процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, зокрема, на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання, розглядати цю заяву по суті, може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. За даних обставин, у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.08.2024 року ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Ващенко М.О., звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у даній цивільній справі, в якій просила: визнати поважною причину пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення; поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року; переглянути вказане заочне рішення суду від 12.06.2024 року та скасувати його.

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - визнано неподаною, і повернуто ОСОБА_1 .

Як вбачається із ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року, повертаючи заяву ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 та її представник не усунули в повному обсязі всі недоліки заяви про перегляд вказаного заочного рішення від 12.06.2024 року, а саме, не подали всіх доказів, на які посилаються у заяві про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року, на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року. На виконання вимог ухвали суду від 12.09.2024 року про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12.06.2024 року без руху, представником ОСОБА_1 - адвокатом Ващенко М.О. було подано до суду копію медичного висновку №АСС6-3ЕМ9-СА28-3Т97, про який йдеться мова у заяві про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2024 року. Проте, як вказав суд першої інстанції в ухвалі від 08.11.2024 року, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що на обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що її представник перебувала на лікарняному, у зв`язку з пологами, про що свідчить медичний висновок про непрацездатність №9982-9Е55-РНХ8-3АРН, проте, цього документа ні Кабаловою А.В., ні її представником суду не надано.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що із висновком оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 08.11.2024 року щодо наявності підстав для визнання неподаною, і повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи із наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський Суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а і захищає, у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати, як право на доступ до правосуддя.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції, заява №12964/87, § 59).

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції встановлені гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд, з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії Європейський Суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їх позовних вимог, що визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно приписів статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16, провадження № 14-74цс21, зазначено наступне:

…Глава 11 Заочний розгляд справи Розділу ІІІ Позовне провадження ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.09.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року у справі №740/7719/23, було залишено без руху, із наданням строку на усунення вказаних в даній ухвалі суду недоліків. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, посилаючись на те, що вона не мала змоги подати таку заяву вчасно, оскільки не є фахівцем в галузі права, не обізнана із вимогами цивільного процесуального закону та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а її представник - адвокат Ващенко М.О., починаючи з 10.06.2024 року по 09.08.2024 року, та з 12.08.2024 року по 26.08.2024 року, перебувала на лікарняному, у зв`язку із вагітністю та пологами, про що свідчать медичні висновки про непрацездатність, у зв`язку з чим ОСОБА_1 раніше не могла реалізувати своє право на правничу допомогу. Проте, як вказав суд першої інстанції, до заяви ОСОБА_1 не додано доказів, зокрема, медичної документації, на які вона посилається, обґрунтовуючи доводи про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 12.06.2024 року. Також судом першої інстанції у даній ухвалі від 12.09.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 до заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі. Крім цього, до заяви ОСОБА_1 не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, невідповідність поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 12.06.2024 року приписам статті 285 ЦПК України полягала у ненаданні документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Згідно матеріалів справи, даний недолік ОСОБА_1 було усунуто.

При цьому, ненадання медичної документації, на яку посилалася ОСОБА_1 на обґрунтування своїх вимог, в частині поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.06.2024 року, не є недоліком поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2024 року.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 12.06.2024 року у цивільній справі №740/7719/23, є належно оформленою, і за даних обставин, у суду першої інстанції були відсутні відповідні правові підстави для визнання неподаною вказаної заяви ОСОБА_1 , та відповідно, для її повернення ОСОБА_1 . Приймаючи до уваги приписи вказаних вище норм Законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції мав розглянути питання щодо наявності або відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2024 року, із врахуванням наданих ОСОБА_1 суду документів, на підтвердження наявності поважних причин для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2024 року, і у залежності від результатів розгляду даного питання, вчинити відповідні процесуальні дії, передбачені приписами ч.3 статті 287 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до положень п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , необхідно задовольнити, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2024 року, необхідно скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, апеляційним судом не вирішується, оскільки виходячи зі змісту приписів ч.1 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони в залежності від розгляду вимог заявленого позову по суті.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2024 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: