Справа № 740/7112/24
Провадження № 2/740/402/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- представник позивача Потапенко С. А.,

- відповідачка ОСОБА_1 ,

- представник відповідачки Ващенко М. О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

установив:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 24 019,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2019 між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та управителем КП «СЄЗ» укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідачка є співвласником указаного багатоквартирного будинку та власником (користувачем) квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку, на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачка порушує умови договору щодо своєчасної оплати за послугу з управління багатоквартирним будинком, які надає позивач, внаслідок чого за період з червня 2018 року по жовтень 2024 року включно утворилася заборгованість у розмірі 24 019,00 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30 січня 2025 року 10-00 год.

30 січня 2025 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 12 березня 2025 року 09-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 ; повернуто без розгляду клопотання відповідачки ОСОБА_1 про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_3 ; судове засідання відкладено на 02 квітня 2025 року 15-30 год.

17.03.2025 до суду надійшло клопотання відповідачки, в якому вона просила залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 та здійснити запит до Ніжинської податкової інспекції про сплату ОСОБА_2 податку з 2015 року на спірне житло та його рівень доходу. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а тому 1/2 боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком має сплачувати й інший співвласник квартири.

У судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали клопотання та просили його задовольнити. Відповідачка пояснила, що право власності на 1/2 частку квартири, за якою обліковується заборгованість, яка є предметом спору у вказаній цивільній справі, з 2015 року зареєстровано за іншим співвласником ОСОБА_2 , а тому він має сплатити половину нарахованої заборгованості. Також повідомила, що інформація з податкової служби стосовно ОСОБА_2 підтвердить те, що він не сплачує податок на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , при тому, що він є фізичною особою-підприємцем та має різний дохід.

Представник позивача не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_2 є співвласником квартири, за якою обліковується заборгованість.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У ст. 12 ЦПК України передбачено, зокрема, що у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Отже, виходячи з наведеної норми закону, для залучення співвідповідача необхідне клопотання позивача. Також можливість залучення співвідповідача обмежена у часі і, окрім того, суд має право відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки положення вказаної статті визначає це як право, а не обов`язок суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 171/1858/15-ц (провадження № 61-2612св18), зазначено, що відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 зауважила, що, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач (заявник) насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Отже, позивач, ініціювавши розгляд справи, повинен активно реалізовувати свої процесуальні права, зокрема, на визначення належного кола відповідачів, подання до суду клопотання про залучення співвідповідача.

Утім до суду з клопотанням про залучення співвідповідача звернулася відповідачка, тоді як від позивача такого клопотання не надходило.

За таких обставин, а також з огляду на те, що визначення кола відповідачів є правом позивача, а з клопотанням про залучення співвідповідача звернулася відповідачка, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про залучення співвідповідача.

Крім того, у поданому до суду клопотанні відповідачка, окрім залучення до участі у справі співвідповідача, просила здійснити запит до Ніжинської податкової інспекції щодо сплати ОСОБА_2 податку на квартиру з 2015 року та про його рівень доходу, оскільки ця інформація є доказом обставин у справі.

Перевіривши клопотання відповідачки у цій частині, суд розцінює його як клопотання про витребування доказів.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинні бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з позовною заявою предметом позову у вказаній цивільній справі є стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з червня 2018 року по жовтень 2024 року включно.

У зв`язку з цим суд вважає, що інформація, яку просить витребувати відповідачка про сплату ОСОБА_2 податку на квартиру з 2015 року, а також про рівень його доходу, не стосується предмета доказування в цій справі.

Відповідачка не довела та не обґрунтувала, що докази, які вона просить витребувати, встановлюють наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування, і мають значення для вирішення вказаної цивільної справи, враховуючи зміст заявлених позовних вимог.

З огляду на вказане, з урахуванням змісту позовної заяви, а також з огляду на предмет доказування в цій справі, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідачки про витребування доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в повному обсязі в задоволенні вказаного клопотання відповідачки.

Керуючись ст. 2, 11 - 13, 51, 76, 77, 84, 222, 259 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко