Справа №522/3615/21
Провадження №2-др/522/85/25
31 березня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючої судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням суду від 19 березня 2025 року позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 26 203,64 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 270,00 гривень.

21 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 гривень.

Заява про ухвалення додаткового рішення була доставлена до електронного кабінету представника відповідача адвоката Сабліної Юлії Сергіївни 21 березня 2025 року, що підтверджується квитанцією про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року заяву прийнято до розгляду. Засідання по справі призначено на 31 березня 2025 року.

Повістка на 31 березня 2025 року була доставлена до електронного кабінету представника відповідача 26 березня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку із неявкою учасників справи, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд заяви представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального

25 вересня 2020 року між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» було укладено договір про надання правової допомоги №137-ОЕМ, за яким виконавець зобов`язався надавати клієнту правову допомог за окремими письмовими або усними дорученнями останнього, строком дії до 31.12.2021 року, який був продовжений до 31.12.2022 року на підставі додаткового угоди від 30.12.2021 року №2224-ООЕ/12, та до 31.12.2023 року на підставі додаткової угоди від 28.12.2022 року.

22 січня 2024 року між АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» було укладено догові про надання правової допомоги №7074-ООЕ, за яким виконавець зобов`язався надавати правову допомогу клієнту за окремими письмовими або усними дорученнями строком дії до 31.12.2024 року, який продовжено до 31.12.2025 року на підставі додаткової угоди від 01.10.2024 року №7074-ООЕ/1.

Згідно копії витягу з наказу керівника АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» про прийняття на роботу від 03.01.2020 року №2-к, ОСОБА_2 прийнято на посаду адвоката з 08.01.2020 року за сумісництвом на 0,1 норми робочого часу, з окладом згідно штатного розкладу.

Відповідно копії витягу з наказу керівника АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» про прийняття на роботу від 20.01.2021 року №4-к, ОСОБА_3 прийнято на посаду адвоката з 08.01.2020 року за сумісництвом на 0,1 норми робочого часу, з окладом згідно штатного розкладу.

Згідно акту надання послуг від 20.03.2025 року №11-ОЕМ та додатку №1 до нього, представниками були надані наступні види послуг:

- вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з побідних спорів;

- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази;

- підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характер (позовна заява, інші заяви та клопотання), участь у судовому засіданні, загальний моніторинг справ.

Загальна вартість наданих робіт склала 10 000,00 гривень.

У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги

Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.

Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:

- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;

- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;

- чи є такі витрати фактичними та неминучими?.

На думку суду, заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин та розробки загальної стратегії щодо захисту прав та інтересів клієнта, то на думку суду, зазначені дії не є самостійними видами послуг та їх варто оцінювати в контексті такої послуги як складання позовної заяви.

Так, представником позивача була складена та подана до суду позовна заява.

Сама позовна заява за змістом є незначною та складається з 10 аркушів.

У додатках до позовної заяви містяться лише ті документи, які перебувають у розпорядженні позивача. Тому, отримати зазначені документи не потребує докладання будь-яких додаткових зусиль зі сторони представника позивача.

У додатках до позовної заяви відсутні будь-якій документи, отримані представником позивача самостійно (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів). Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.

Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ характеризується низькою складністю для якої характерна типова форма позовної заяви.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на майнові відносини, що виникають між позивачем та відповіда.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що витрати за надання такої послуги як складання позовної заяви за умови їх відповідності критеріям розумності, справедливості та співмірності повинні становити 3 000,00 гривень.

Будь-які інші заяви та клопотання представником позивача не подавалися.

Щодо витрат, пов`язаних із участю у розгляду справи, суд зазначає наступне.

Представник відповідача адвокат Калініченко Сергій Миколайович брав участь у наступних судових засіданнях: 08.06.2021 року (тривалістю близько 30 хвилин) та 23.06.2021 року (тривалістю близько 5 хвилин). На думку суду, зазначені засідання були короткотривалими, що підтверджується протоколами судових засідань, а тому, з урахуванням часу, необхідного на дорогу до судового засідання, грошовою сумою, яка б відповідала критерію розумності та співмірності за надані послуги є 500,00 гривень, за кожне судове засідання.

За таких обставин, загальний розмір витрат на участь у судових засіданнях становить 4 000,00 гривень.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, шляхом стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень, оскільки такий розмір витрат на думку суду відповідатиме критерію розумності, співмірності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача - Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», м. Одеса, вул. М. Боровського, 28Б, , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 09 квітня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.