Справа № 308/2304/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

04 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» - Митровка Я.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком.

19.12.2024 року судом було ухвалено рішення яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком було задоволено.

20.12.2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у розмірі 10560,00 грн, які просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» та таке питання не вирішено судом.

В призначене судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд заяви без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за №137.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, 19.12.2024 року Ужгородським міськрайонним судом було задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» (місце знаходження: 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, 23/30 код ЄДРПОУ 36357996) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 25867,65 грн., з яких: основна сума боргу 17 877,91 грн., інфляційні втрати 6447,47 грн.; 3% відсотки річних 1543,27 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» (місце знаходження: 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, 23/30 код ЄДРПОУ 36357996) суму судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3028,00 грн.

Разом з тим, представником позивача у позові було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме, позивачем понесено судові витрати, які складаються із судового збору за подання позову та витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 8000 грн. в суді першої інстанції, 4000 грн. в суді апеляційної інстанції та 4000 грн. в суді касаційної інстанції. Також заявлено у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про наявність у нього витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Оскільки станом на час ухвалення у справі рішення, в матеріалах справи були відсутні докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд задовольняючи позов не здійснював стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат останнього, адже до ухвалення у справі рішення сторона позивача не надала суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

У змісті позовної заяви зазначено про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем, представник позивача додав: копію договору про надання правовової допомоги від 14 листопада 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери»; копію детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи №308/2304/24 в суді першої інстанції за позовом ТОВ «Наш-Добробут.» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості від 18.12.2024 року на суму 10560,00 грн.; копію рахунку №003756 на суму 4500,00 грн. від 06.02.2024 року; копію Акту виконаних робіт №003756 на суму 4500,00 грн. від 06.02.2024 року; копію рахунку №004032 на суму 300,00 грн. від 10.05.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004032 на суму 300,00 грн. від 10.05.2024 року; копію рахунку №004333 на суму 660,00 грн. від 05.08.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004333 на суму 660,00 грн. від 05.08.2024 року; копію рахунку №004560 на суму 2460,00 грн. від 17.10.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004560 на суму 2460,00 грн. від 17.10.2024 року;копію рахунку №004602 на суму 1224,00 грн. від 11.11.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004602 на суму 1224,00 грн. від 11.11.2024 року; копію рахунку №004743 на суму 1416,00 грн. від 13.12.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004743 на суму 1416,00 грн. від 13.12.2024 року; копії платіжних інструкцій: №748 від 21.02.2024 року на суму 4500,00 грн., №792 від 31.05.2024 року на суму 300,00 грн., №974 від 18.12.2024 року на суму 660,00 грн., №914 від 23.10.2024 на суму 2460,00 грн., №972 від 15.12.2024 року на суму 1224,00 грн., №973 від 16.12.2024 року на суму 1416,00 грн., згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» сплатило на користь адвокатського об`єднання «Греца і Партнери» суму в розмірі 10560,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2023 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: "Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. ..."

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Окрім цього, у постанові від 07.09.2023 року у справі за № 202/8301/21 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначає, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (справи № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц) та в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 826/1216/16).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).

Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що відповідно до укладеної угоди адвокатське об`єднання «Греца і Партнери» надає позивачу правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором.

Разом з тим, представником позивача у позові було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме, позивачем понесено судові витрати, які складаються із судового збору за подання позову та витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 8000 грн. в суді першої інстанції, 4000 грн. в суді апеляційної інстанції та 4000 грн. в суді касаційної інстанції. Також заявлено у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про наявність у нього витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Також до позовної заяви представником позивача було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1114614 від 02.02.2024 року, згідно якого адвокат Митровка Я.В. представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.», виданий адвокатським об`єднанням "Греца і Партнери".

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача Митровка Я.В. надав копію договору про надання правовової допомоги від 14 листопада 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери»; копію детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи №308/2304/24 в суді першої інстанції за позовом ТОВ «Наш-Добробут.» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості від 18.12.2024 року на суму 10560,00 грн.; копію рахунку №003756 на суму 4500,00 грн. від 06.02.2024 року; копію Акту виконаних робіт №003756 на суму 4500,00 грн. від 06.02.2024 року; копію рахунку №004032 на суму 300,00 грн. від 10.05.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004032 на суму 300,00 грн. від 10.05.2024 року; копію рахунку №004333 на суму 660,00 грн. від 05.08.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004333 на суму 660,00 грн. від 05.08.2024 року; копію рахунку №004560 на суму 2460,00 грн. від 17.10.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004560 на суму 2460,00 грн. від 17.10.2024 року;копію рахунку №004602 на суму 1224,00 грн. від 11.11.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004602 на суму 1224,00 грн. від 11.11.2024 року; копію рахунку №004743 на суму 1416,00 грн. від 13.12.2024 року; копію Акту виконаних робіт №004743 на суму 1416,00 грн. від 13.12.2024 року; копії платіжних інструкцій: №748 від 21.02.2024 року на суму 4500,00 грн., №792 від 31.05.2024 року на суму 300,00 грн., №974 від 18.12.2024 року на суму 660,00 грн., №914 від 23.10.2024 на суму 2460,00 грн., №972 від 15.12.2024 року на суму 1224,00 грн., №973 від 16.12.2024 року на суму 1416,00 грн., згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» сплатило на користь адвокатського об`єднання «Греца і Партнери» суму в розмірі 10560,00 грн.

Розмір винагороди за вказані послуги в галузі права сторони погодили в розмірі 10560,00 грн., які були оплачені клієнтом.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є платіжні інструкції: №748 від 21.02.2024 року на суму 4500,00 грн., №792 від 31.05.2024 року на суму 300,00 грн., №974 від 18.12.2024 року на суму 660,00 грн., №914 від 23.10.2024 на суму 2460,00 грн., №972 від 15.12.2024 року на суму 1224,00 грн., №973 від 16.12.2024 року на суму 1416,00 грн., на загальну суму 10560,00 грн.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що представником позивача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, співмірності обсягу послуг, наданих адвокатом.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано.

В постанові Верховного Суду від 22.11.2019 р. у справі №910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Таким чином, оскільки стороною позивача підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не подано, суд приходить до висновку, що такі витрати в сумі 10560,00 грн. підлягають стягненню.

На думку суду, вказаний розмір витрат на правничу допомогу співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 28.03.2025 року, дата складання повного судового рішення у зв`язку з перебуванням судді у відпустці 04.04.2025 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -04.04.2025 року.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» - Митровка Я.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком - задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» в особі представника Митровка Я.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги з управління будинком - додаткове судове рішення щодо вирішення питання про судові втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» (місце знаходження: 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, 23/30 код ЄДРПОУ 36357996) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10560,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш Добробут.» (місце знаходження: 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, 23/30 );

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Дата складання повного тексту додаткового судового рішення з врахуванням днів перебування у відпустці 04.04.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бенца К.К.