Справа № 951/222/25
Провадження №2/951/147/2025
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 квітня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради Тернопільської області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради Тернопільської області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суддею встановлено, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з спільним позовом до відповідача Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради Тернопільської області, у якому просять скасувати накази директора Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради від 27.01.2025 про звільнення позивачів з роботи з посад інструкторів з фізичної культури плавального басейну Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради; поновити позивачів на посадах інструкторів з фізичної культури спортивно-оздоровчого центру Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради; стягнути з відповідача на користь позивачів середній місячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно зі статтею 50 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що згідно з частиною другою статті 124 Конституції України суди вирішують будь-які індивідуальні трудові спори щодо оплати праці в порядку, передбаченому главою XV Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), за вибором працівника безпосередньо або після попереднього розгляду в комісії по трудових спорах. Вимоги про оплату праці декількох або групи працівників, у тому числі заявлені в їхніх інтересах уповноваженими на це законом органами, не можуть бути об`єднані в одному провадженні через відсутність необхідної для цього спільності предмета позову.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 204/10419/22, провадження № 61-7747св23.

Отже, враховуючи характер і особливості спірних правовідносин, правову природу трудового спору, слід звернути увагу, що трудовий спір має індивідуальний характер і підлягає вирішенню як окремий, самостійний спір із дотриманням положень, зокрема, Глави XV КЗпП України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають об`єднанню в одне провадження для спільного розгляду, оскільки, незважаючи на одну підставу позовних вимог, предмет позовних вимог у позивачів є різним. Так, кожен із них прийнятий на роботу за окремими наказами у різний період, кожен із них звільнений з роботи на підставі окремого наказу. Спірні трудові відносини відповідача з кожним позивачем окремо носять не спільний взаємопов`язаний характер, а індивідуальний, фактично, позовні вимоги поєднані лише ідентичним способом захисту порушених прав і особою відповідача, при цьому права та обов`язки позивачів виникають, змінюються та припиняються незалежно одне від одного, та не мають нерозривного взаємопов`язаного характеру, тобто такого, за яким захист прав одного позивача залежить від захисту прав інших. Окрім цього, пред`явлення позову в такий процесуальний спосіб може ускладнити розгляд та вирішення справи та призвести до порушення розумності строків її розгляду судом.

Відтак об`єднання вимог позивачів у одне провадження не буде сприяти ефективному захисту порушених трудових прав, хоча позивачів і звільнили з однакових підстав, проте вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не можуть бути розглянуті в одному провадженні стосовно всіх позивачів, оскільки в такому спорі відсутня спільність предмета позову.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

За змістом частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахування викладеного, оскільки позивачами спільно пред`явлено позовні вимоги, що не підлягають об`єднанню в одне провадження для спільного розгляду, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачам.

Керуючись статтями 19, 50, 175, 177, 185, 188, 260, 261, 353 - 355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради Тернопільської області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали надіслати позивачам разом із позовною заявою та доданими до позовної заяви документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Лавренюк