УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 1515/1812/12

провадження № 61-17355ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляков Олександр Георгійович, на ухвалуКомінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року у складі судді Барвенко В. К. та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Комлевої О. С., Сєвєрової Є. С.

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 1515/1812/12,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

постановив ухвалу про наступне:

1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі - боржник) звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - державний виконавець) в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

2. Скарга обґрунтована так:

- на примусовому виконанні у Доброславському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Доброславський ВДВС) перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області у справі №1515/1812/12 про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 (далі - стягувач) аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- виконавче провадження відкрите згідно з постановою державного виконавця від 19 травня 2023 року;

- 06 грудня 2023 року державний виконавець склав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів;

- під час розрахунку такої заборгованості державний виконавець враховував середню заробітну плату штатних працівників по Одеському (раніше Лиманському, Комінтернівському) району Одеської області, інформація щодо якої містилася на сайті Головного управління статистики в Одеській області;

- такі дії державного виконавця не є правильними, оскільки заборгованість зі сплати аліментів боржника, який офіційно не працевлаштований або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості;

- розмір аліментів повинен розраховуватись саме із показника середнього заробітку у регіоні (області).

3. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року, у задоволенні скарги відмовлено.

4. Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що державний виконавець обґрунтовано нарахував заборгованість боржника зі сплати аліментів по серпень 2023 року, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для Одеського (колишнього Лиманського) району Одеської області (за місцем проживання боржника), оприлюдненої органом статистики у січні 2022 року.

5. 25 грудня 2024 року боржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

6. Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк на усунення наявних у ній недоліків.

7. 30 січня 2025 року представник боржника - адвокат Поляков О. Г. подав до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

8. Касаційна скарга мотивована наступним:

- в діючому законодавстві України не розкрито зміст поняття «місцевість»;

- державний виконавець під час розрахунку заборгованості зі спати аліментів урахував відомості по середній заробітній платі штатних працівників по Комінтернівському (Одеському) району Одеської області, зробивши хибний висновок, що поняття «місцевість» варто розуміти як район області;

- середня заробітна плата обчислюється по обласному показнику, а не по району області;

- висновки апеляційного суду про помилковість розрахунку заборгованості боржника зі сплати аліментів, виходячи із середньої заробітної плати по Одеській області, є безпідставними та необґрунтованими;

- розрахунок заборгованості має складатися із щомісячних показників, а не квартальних, як це зробив державний виконавець. Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували цих обставин та не надали їм належної правової оцінки.

9. Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

10. Вказаною нормою Закону (див. пункт 9) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

11. Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження є наступне.

12. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК).

13. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга, третя статті 451 ЦПК).

14. За змістом частини першої статті 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

15. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (далі - СК) (частина третя статті 71 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

16. Згідно з абзацом першим частини другої статті 195 СК заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

17. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК).

18. Пунктом 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК.

19. Верховний Суд уже викладав у своїх постановах висновок щодо поняття «середня заробітна плата для даної місцевості», що береться до уваги при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів, який відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

20. Так, поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який, як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.

Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (див. постанову Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 759/1727/16 (провадження № 61-15882св20)).

21. Далі Верховний Суд враховує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу.

22. Відповідно до Закону України від 03 березня 2022 року № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

23. Таким чином, починаючи зі звітного періоду за лютий 2022 року, у зв`язку із незабезпеченням повноти подання звітності респондентами, органами державної статистики призупинено оприлюднення статистичної інформації щодо середньомісячної заробітної плати штатних працівників, на що Верховний Суд неодноразово посилався у своїй практиці (див., наприклад, ухвали Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 316/1729/17 (провадження № 61-3148ск24), від 02 червня 2023 року у справі № 348/1513/20 (провадження № 61-7067ск23)).

24. При цьому, будь-яких змін до статті 195 СК щодо визначення заборгованості зі сплати аліментів боржника, який не працював на час виникнення заборгованості, у період воєнного стану законодавцем внесено не було.

25. Як вбачається з матеріалів справи, боржник проживає в Одеському (колишньому Лиманському) районі Одеської області. На час виникнення заборгованості він не працював.

26. Встановивши, що державний виконавець обґрунтовано нарахував боржнику заборгованість зі сплати аліментів по серпень 2023 року, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для Одеського (колишнього Лиманського) району Одеської області, оприлюдненої органом статистики у січні 2022 року, що відповідає вимогам частини другої статті 195 СК, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно відмовив у задоволенні скарги.

27. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо помилковості обчислення заборгованості боржнику зі сплати аліментів, оскільки у державного виконавця не було підстав розраховувати таку заборгованість іншим чином.

28. Запропонований боржником розрахунок заборгованості не підтверджений належними та об`єктивними доказами і суперечить вимогам частини другої статті 195 СК.

29. Разом з тим, слід зазначити, що у разі встановлення іншого розміру середньої заробітної плати, боржник не позбавлений права звернутися із заявою, а державний виконавець буде зобов`язаний здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

30. Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить, що правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляков Олександр Георгійович, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 1515/1812/12.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков