Справа № 446/566/24 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/811/3589/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просив стягувати з відповідачів в його користь щомісячно та довічно аліменти на його утримання в розмірі по 1/6 частині від усіх видів їх заробітку.

Позов обґрунтовував тим, що він є батьком відповідачів, яких від народження та до закінчення ними навчання виховував та утримував. Він є пенсіонером за віком та основним його доходом є пенсія. Однак, на даний час він часто хворіє, оскільки має тяжкі хронічні захворювання, у зв`язку з чим йому не вистачає пенсійних виплат для необхідного та належного лікування. На даний час він проживає у родичів сестри, оскільки будинок, в якому він проживав раніше повністю згорів. Зазначені обставини щодо умов проживання та стану здоров`я свідчать про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі. При цьому, відповідачі мають стабільний дохід, у зв`язку з чим мають змогу надавати йому матеріальну допомогу. З урахуванням того, що повнолітні діти мають обов`язок утримувати батька, який є непрацездатним і який потребує матеріальної допомоги, однак такої допомоги не надають, позов вважав підставним та просив такий задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) починаючи з 07 березня 2024 року і довічно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) починаючи з 07 березня 2024 року і довічно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) починаючи з 07 березня 2024 року і довічно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 403,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 403,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 403,73 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що позивач потребує матеріальної допомоги. Стягуючи з відповідачів в користь позивача аліменти в розмірі 1/8 частки від їх доходу, суд першої інстанції не навів мотивів та належним чином не обґрунтував визначення такого розміру аліментів. Суд не з`ясував, в чому саме полягає потреба позивача у матеріальній допомозі та які умови проживання та стану здоров`я свідчать про це. За час розгляду справи позивач в судові засідання не з`являвся, позовні вимоги не підтримував. При цьому, в ході розгляду справи свідками та представником позивача неодноразово зазначалося про перебування ОСОБА_4 за межами України. Отже, судом не було з`ясовано обставини справи, які мають значення для вирішення спору, зокрема де саме під час розгляду справи перебуває позивач, чи утримується він за рахунок приватних осіб іноземної держави чи іноземної держави, в якій він перебуває на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, оскаржуване рішення, яке є немотивованим (обгрунтованим), тягне за собою ряд негативних наслідків як для учасників справи, так і для суду, який його ухвалив. Зокрема, для учасників справи постановлення немотивованого (не достатньо мотивованого) рішення означає, що доводи та аргументи, а також надані для доведення певних обставин справи докази, не були почуті та належним чином оцінені судом, що у свою чергу, призвело до прийняття неправосудного рішення. Судом покладено в основу судового рішення виключно позицію позивача, яка не підтверджена належними та допустимими доказами, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що є істотним порушенням норм процесуального права та призвело до прийняття незаконного рішення, у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц.

При цьому, пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок, передбачений ч.1 ст.202 СК України, не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи (ст.75 СК України).

Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій ст. 75 СК України.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення батька, матері.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум для зазначеної категорії осіб, який визначається з врахуванням віку та працездатності такої особи. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при постановлені рішення слід зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с. 8, 12, 15).

Згідно довідки про доходи №3850 8186 3881 1879 від 28.02.2024 року, виданої Кам`янка-Бузьким об`єднаним управлінням ПФУ у Львівській області, ОСОБА_4 є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 4015,97 грн на місяць (а.с. 14).

Як убачається з довідки про склад сім`ї № 121 від 27.02.2024 року, ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 20).

У 2021 році зазначений вище будинок згорів, що підтверджується актом перевірки житлового будинку АДРЕСА_1 від 18.01.2024 року (а.с.33).

Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого та результатів лабораторних досліджень ОСОБА_4 хворіє на гіпертонічну хворобу, псоріаз, двобічний деформуючий коксартроз, деформуючий правобічний гонартроз. Неодноразово проходив лікування в стаціонарі (а.с. 23-32).

З довідки про тимчасове проживання № 32 від 02.07.2024 року, виданої директором БО «Благодійний фонд «Добрий самарянин м. Кам`янка-Бузька», вбачається, що ОСОБА_4 з 12.04.2024 року по 28.06.2024 року на підставі договору найму житлового приміщення № 12 від 12.04.2024 року проживав по АДРЕСА_2 , де отримував стаціонарний догляд, харчування та підтримку (а.с.123).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_4 на даний час перебуває за кордоном, де проходить лікування та реабілітацію.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 та стягуючи з відповідачів аліменти на утримання батька у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) платників аліментів щомісячно, починаючи з 07 березня 2024 року і довічно, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є пенсіонером, непрацездатним, за станом здоров`я потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідачі, які є його дітьми, мають обов`язок надавати. Суд першої інстанції враховував, що розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_4 становить орієнтовно 4 000 грн на місяць, при цьому у нього відсутні будь-які інші доходи чи члени сім`ї, які можуть йому надати матеріальну чи будь-яку іншу допомогу. Наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги від відповідачів підтверджується також відсутністю у позивача постійного місця проживання, у зв`язу з чим він перебуває під опікою благодійної організації.

Однак, районний суд не з`ясував, чи мають можливість відповідачі сплачувати аліменти на утримання батька у розмірі 1/8 частки з усіх видів їх заробітку (доходу).

Так, відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, якому рекомендовано обмежене фізичне та психо-емоційне навантаження, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 680678 (а.с. 86).

Згідно довідки про доходи № 1830 5080 9528 8819 від 26.03.2024 року, виданої Кам`янка-Бузьким об`єднаним управлінням ПФУ у Львівській області, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2725 грн на місяць (а.с. 87).

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , вартість якої на час укладення ним договору купівлі-продажу майнових прав № 15/3/5 від 05.10.2020 року становила 1 177 470,00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_5 є матір`ю трьох дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , який є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, нагляду та догляду (а.с. 113-120).

Відповідно до довідки Сихівського ВСЗ УСЗ ДГП Львівської міської ради про отримання (неотримання) допомоги від 06.08.2024 року ОСОБА_5 здійснює догляд за сином ОСОБА_8 та отримує допомогу на догляд в розмірі 2920 грн на місяць (а.с. 139-140).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у такій відсутні належні та достатні докази на підтвердження того, що отримувана позивачем ОСОБА_4 пенсія в розмірі 4015,97 грн в повній мірі не забезпечує його потреб на харчування, лікування, тощо.

З наведених мотивів, враховуючи стан здоров`я одержувача аліментів, матеріальне становище платників аліментів, інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід змінити, стягувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі по 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідачів, починаючи з 07 березня 2024 року і довічно, що, на думку колегії суддів, є достатнім, справедливим та таким, що відповідатиме інтересам сторін.

Крім того, колегія суддів при визначенні розміру аліментів, які підлягають сплаті апелянтами на утримання непрацездатного батька враховує, що обов`язок по утриманню позивача законом покладено на трьох його дітей, та що донька позивача ОСОБА_5 рішення суду не оскаржувала, що свідчить про те, що вона згідна сплачувати аліменти на утримання батька у розмірі 1/8 частки з усіх видів її заробітку (доходу).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 07 березня 2024 року і довічно.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 щомісяця аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 07 березня 2024 року і довічно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра