Справа №444/4608/23 Головуючий у 1 інстанції:Мікула В. Є.
Провадження №22-ц/811/1108/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Черевко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на рішення Жовківського районного суду Львівської області в складі судді Мікули В.Є. від 22 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним страхового поліса, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту його укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-21731147, на транспортний засіб марки Hyundai; моделі Grand Starex; рік випуску 2016; номерний знак: НОМЕР_1 ; Vin-code: KMFWBX7KAHU880054 відмовлено.

Вказане рішення оскаржило Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг».

В апеляційній скарзі просять рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вважають рішення незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначають, що суд першої інстанції не звернув жодної уваги на доводи позивача про необхідність визнання полісу № ЕР-217315147 недійсним з моменту його укладення, у зв`язку з чим не сприяв повному та всебічному розгляду справи. Звертають увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно посилався на положення Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року №558, затвердженого Протоколом Президії МТСБУ від 06.02.2022 року № 463/2020,та Положенням про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року №673, оскільки дані нормативні акти не мають жодного відношення до порядку укладання електронних договорів страхування, а стосуються виключно паперових екземплярів, у зв`язку з чим безпідставно відхилив доводи про введення позивача в оману з боку відповідача. Зазначають, що суд не надав належної оцінки доводам позивача про визнання полісу недійсним внаслідок порушення вимог законодавства. Вважають твердження суду першої інстанції хибними та такими, що не відповідають дійсності про те, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», уклавши договір обов`язкового страхування, було зобов`язане перевірити чи повинен транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль за час дії полісу, оскільки відповідач не надавав позивачу протокол перевірки технічного стану транспортного засобу під час укладення електронного полісу №ЕР-217315147, а інформація була заповнена виключно з відповідачем за допомогою сервісу «POLIS.UA». Зазначають, що у позивача відсутній доступ до бази даних МВС України щодо проходження транспортними засобами ОТК, тому страховик при укладенні полісів керується виключно інформацією наданою клієнтом. З метою розслідування страхового випадку, позивач, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону №1961-IV, звернувся до сервісного центру МВС України з запитом про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом. Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України транспортний засіб «Hyundai Grand Starex» д.н.з. НОМЕР_2 , Vin-code KMFWBX7KAHU880054 за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 0,465 т та підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Таким чином, за своїми технічними характеристиками транспортний засіб «Hyundai Grand Starex» д.н.з. НОМЕР_2 , Vin-code НОМЕР_3 відноситься до вантажних автомобілів, а відповідач під час укладення полісу надав неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку з проходження ОТК. Відтак, позиція суду про те, що позивач міг перевірити вказаний факт під час укладення полісу не знаходить свого підтвердження, оскільки, позивач позбавлений права здійснювати подібні запити до державних органів на стадії укладання полісу, даним правом позивач наділений виключно в порядку розслідування страхового випадку, що і було зроблено позивачем. Направлення подібного запиту на стадії укладення полісу перешкоджало б укладенню полісу в день звернення страхувальника, що могло б бути розцінено як відмова в укладенні полісу, що заборонено нормами Закону № 1961-IV, оскільки достовірних даних щодо неможливості укладення полісу у позивача не було б. Відтак, відповідачу було достеменно відомо про неможливість експлуатації транспортного засобу «Hyundai Grand Starex» д.н.з. НОМЕР_2 , Vin-code KMFWBX7KAHU880054 без проходження технічного контролю та без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. На думку позивача, відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим поліс ЕР-217315147 слід визнати недійсним.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що позиція учасників справи по суті розгляду викладена у апеляційній скарзі та письмових поясненнях позивача та відзиві на апеляційну скаргу відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, письмових пояснень щодо відзиву на апеляційну скаргу позивача, додаткових письмових пояснень позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 15-16, 203, 229-230, 989 ЦК України, ст.ст. 1-3, 14, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», Закон України «Про дорожній рух», Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що 12.10.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки Hyundai; моделі Grand Starex; рік випуску 2016; номерний знак: НОМЕР_1 ; Vin-code KMFWBX7KAHU880054; строком дії з : 00 хвилин 13.10.2023 року по 12.10.2024 року включно, поліс № ЕР-21731147 . Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», уклавши договір обов`язкового страхування, був зобов`язаний перевірити, чи повинен транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль за час дії полісу. Застрахований автомобіль марки Hyundai; моделі Grand Starex; рік випуску 2016; номерний знак: НОМЕР_1 ; Vin-code: KMFWBX7KAHU880054, має максимальну вантажопідйомність до 3,5 т. та використовується без мети отримання прибутку, отже, відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю. Судом встановлено, що ОСОБА_1 , уся необхідна інформація в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» була надана, а саме: не використовується як таксі/маршрутне таксі; не підлягає обов`язковому технічному контролю; до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років. Позивач просив суд визнати недійсним договір страхування з підстав введення відповідачем в оману позивача. Однак, судом встановлено, що позивачем не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування. Суд дійшов висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У грудні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним страхового поліса, у якому просило:

- визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-217315147, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки Hyundai; моделі Grand Starex; рік випуску 2016; номерний знак: НОМЕР_1 ; Vin-code KMFWBX7KAHU880054.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 12.10.2023 року ОСОБА_1 самостійно, без участі Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», за допомогою сервісу «POLIS.UA» уклав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-217315147 щодо транспортного засобу «Hyundai Grand Starex» д.н.3. НОМЕР_2 , Vin-code НОМЕР_3 , та самостійно визначив тип свого транспортного засобу як В: легковий автомобіль. Відповідно до умов полісу строк його дії встановлено з 00 годин 00 хвилин 13.10.2023 року по 12.10.2024 року включно. 27.10.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода зазначеного транспортного засобу. Вище зазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 27 жовтня 2023 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. За своїми технічними характеристиками транспортний засіб «Hyundai Grand Starex» д.н.3. НОМЕР_2 , Vin-code: НОМЕР_3 відносився до вантажних автомобілів. Натомість відповідач під час укладення полісу зазначив неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов?язку з проходження ОТК. Як зазначив позивач істотною умовою договору страхування при укладенні полісу щодо транспортних засобів, які підлягають ОТК є проходження транспортним засобом обов?язкового технічного контролю. Обов?язок повідомити інформацію про наявність дійсного протоколу ОТК та строк його дії покладено виключно на відповідача. Зазначали, що відповідач під час формування полісу вніс до нього неправдиві відомості та вказав свій транспортний засіб як легковий, що не підлягає ОТК, що сприяло укладанню спірного полісу з п. Вказані дії могли свідчити на бажання відповідача штучно занизити розмір страхового платежу, та/або укласти поліс без проходження його транспортним засобом обов?язкового технічного контролю. Відповідач, знаючи про необхідність проходження ОТК вказаним транспортним засобом та про відсутність протоколу проходження ОТК щодо зазначеного транспортного засобу, не повідомив про це позивача, а відтак умисно ввів позивача в оману.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки Hyundai; моделі Grand Starex; рік випуску 2016; номерний знак: НОМЕР_1 ; Vin код: НОМЕР_3 ; строком дії з: 00 хвилин 13.10.2023 по 12.10.2024 включно. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № ЕР-21731147. Страховий поліс, зокрема, виданий з врахуванням наданих відповідачем даних про те, що автомобіль є легковим (від 2001 до 3000 куб.см.); такий не використовується як таксі/маршрутне таксі; не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Страховий поліс єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у ст. 18 Закону України «Про страхування», у частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Grand Starex», тип спеціалізований вантажний фургон, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , повна маса 3015, маса без навантаження 2550, колір сірий, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований у встановленому Законом порядку в органах МВС України та належить ОСОБА_1 .(а.с.33).

З листа Головного сервісного центру МВС №31/2270АЗ-27922-2023 від 05.12.2023 року вбачається, що відповідно до відомостей, які містяться в загальнодержавній базі даних про результати обов`язкового технічного контролю, транспортний засіб «Hyunday Grand Starex», VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 0,465 т та відповідно до частини сьомої статті 35 Закону підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Зазначено, що вищезазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 27 жовтня 2023 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (а.с.8).

Однак, як вказано вище, у розділі «Особливі умови використання» електронного полісу № ЕР-21731147 зазначено, що відповідач вніс до умов договору відомості, вказавши, що транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному страхуванню та є легковим автомобілем.

Згідно зі статтями 29, 37 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно із цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Однією з підстав для заборони експлуатації транспортних засобів передбачена заборона експлуатації транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Пунктом 14.2 статті 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з пунктами 17.1, 17.3 статті 17 цього ж Закону страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішні договори страхування, міжнародні договори страхування, міжнародні договори «Зелена картка» ) відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». При укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Статтею 989 ЦК України визначені обов`язки страхувальника, серед яких, передбачено, що страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів, зокрема, обману і наявності їх безпосереднього зв`язку із волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману іншої сторони правочину, яка його вчинила, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину ( наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, у якій описуються властивості речі ). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин був вчинений. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

Відтак, колегія суддів зазначає, що введення страховика в оману страхувальником під час укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-217315147 мало місце шляхом умисного надання неправдивих відомостей про такі істотні умову предмета договору страхування, що транспортний засіб відноситься до типу «В» (легковий автомобіль) та не підлягає обов`язковому технічному контролю, у той час, коли спеціалізований вантажний фургон ОСОБА_1 не є легковим автомобілем та підлягає обов`язковому проходженню ОТК кожні два роки.

Вказане підтверджується наведеними вище, поданими, також, і самим відповідачем, доказами та стороною відповідача фактично не спростовано та доказів на підтвердження протилежного не надано ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що поліс був укладений шляхом заповнення відповідачем та внесення певної інформації останнім через веб-сайт.

Однак, відповідач не звертався до страховика з приводу можливого помилкового зазначення у полісі того, що транспортний засіб не є легковим автомобілем та не підлягає обов`язковому технічному контролю, а сплативши страховий внесок, користувався автомобілем, при тому, що без проходження обов`язкового технічного контролю, використання такого автомобіля заборонено законом.

Зважаючи на вказане, доводи та вимоги позову слід вважати обґрунтованими та такими, що безпідставно не були враховані та задоволені судом першої інстанції.

Відповідно доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити. Оскаржуване рішення суду ж слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, а саме визнати недійсним з моменту з його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-217315147, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Hyunday Grand Starex», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним страхового поліса задовольнити.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-217315147, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Hyunday Grand Starex», д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_3 визнати недійсним з моменту його укладення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра