Справа № 352/2717/24
Провадження 2/352/134/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника позивача про закриття провадження та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

21.03.2025 року від представника позивача за первинним позовом до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як на даний час відсутній предмет спору (врегулювання спору між сторонами мирним шляхом), в якому вона також просить про повернення судового збору.

01.04.2025 року представник відповідача за первинним позовом до суду подав клопотання про залишення зустрічного позову в даній справі без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про проведення такого без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти клопотання не заперечував, просив закрити провадження у справі за первинним позовом, а зустрічний позов залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та враховуючи клопотання представника позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2 ч.1ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зі змісту поданого до суду клопотання вбачається, що спірні правовідносини були остаточно врегульовані, що свідчить про припинення предмета спору в розумінні постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21).

З огляду на це суд вважає, що провадження у цивільній справі належить закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо заяви представника позивача про повернення судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", то суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином судовий збір підлягає поверненню.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення зустрічного позову без розгляду суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі вказаного та того, що заява представника відповідача не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, заявлена до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне позов залишити без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 255,257, 260-261, 354-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики закрити.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн, згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 09.10.2024 року АТ КБ «Приватбанк».

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики- залишити без розгляду.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.