Справа № 366/3115/24
Провадження № 2-др/366/3/25
03 квітня 2025 року с-ще Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Корчкова А.А., за участю секретаря судових засідань Іванової Л.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Гули М.С. про ухвалення додаткового рішення, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,
У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.03.2025, позов задоволено, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання; припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Іванківського районного суду Київської області від 17.04.2019 року (справа 366/742/19), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.10.2024 і до її повноліття.

24.03.2025 представник позивача, адвокат Гула М.С. за допомогою підсистеми «Електронний суд», подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути із відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн., в обґрунтування якої зазначила, що у позовній заяві ОСОБА_1 було зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести, складаються із витрат на професійну правничу допомогу та орієнтовно становить 15 000, 00 грн. На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано

- копію договору про надання правничої допомоги № 1121-03/09/2024 від 03.09.2024, копію договору передоручення від 08.11.2024, копі. Додаткової угоди № 08/10/2024 від08.10.2024до договору про надання правової допомоги № 1121-03/09/2024 від 03.09.2024, копію акта № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025, копію додатка № 1 до акта № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025 за договором № 1121-03/09/2024 від 03.09.2024 - детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі №366/3115/24. Представник позивача зазначає, що відповідно до вказаних документів ОСОБА_1 та адвокатське об`єднання погодили гонорар адвокатського об`єднання та строки оплати. Згідно з п.1.2 та 1.4 Акта приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025 вартість наданих послуг відповідно до додаткової угоди № 08/10/24 від 08.10.2024 становить 15 000,00 грн., що є гонораром адвокатського об`єднання та має бути сплачена клієнтом протягом 60 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили. Представник позивача вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000, 00 грн. є співмірним, обґрунтованим і пропорційним зі складністю справи, необхідністю аналізу матеріалів та судової практики, видом та обсягом витраченого часу адвокатами Адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп», загалом 26 год. 50 хв.

Відповідач звернулась до суду із запереченнями на заяву представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000, 00 грн., в обґрунтування яких зазначила, що вказана сума 15 000, 00 грн. є неспівмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, тому вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно залишити без задоволення. Зауважує, що оскільки позивачем при зверненні з позовом до суду не було подано попереднього розрахунку суми витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, вона, як відповідач, не могла належним чином підготуватися до спростування суми витрат, які вважає необґрунтованими та неспівмірними, тому суд може відмовити у їх відшкодуванні. Зазначає, що докази, які обґрунтовують розмір судових витрат, були подані представником позивача Гулою М.С. вже після винесення рішення у справі. Крім того, звертає увагу суду на те, що адвокат Гула М.С. не виконувала своїх професійних обов`язків належним чином, що спричинило затягування справи. Зокрема не було залучено орган опіки та піклування, без участі якого неможливо визначити місце проживання дитини, через що суд відкладав засідання, що спричинило додаткові витрати. Також звертає увагу суду на те, що вона не працює, не має постійного доходу, водночас несе фінансові витрати, зокрема аліментні зобов`язання. Сплата зазначеної суми є для неї надмірним тягарем та фактично позбавляє засобів для існування. Враховуючи викладене вважає, що правові підстави для ухвалення додаткового рішення - відсутні.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим суддею визначено Корчкова А.А. Судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_4 призначено на 03.04.2025.

У судове засідання сторони та їх представники н з`явились, про дату, час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення у справі № 366/3115/24 повідомлені вчасно, належним чином.

Представник позивача, адвокат Гула М.С. звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначила, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримують в повному обсязі, представником позивача надано усі докази на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, зазначає, що твердження Відповідачки про те, що Позивачем не було надано орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які Позивач очікує понести, є хибними. Звертає увагу суду на те, що судовий процес щодо зупинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з батьком був ініційований Позивачем у зв`язку з бездіяльністю Відповідачки. Позивач самостійно намагався врегулювати питання щодо припинення стягнення з нього аліментів, оскільки дитина проживає з ним, однак, ОСОБА_2 не вчинила жодної дії аби припинити протиправне стягнення з нього аліментів, внаслідок чого Позивач півтора роки ніс подвійні витрати на утримання доньки. Зазначає, що фінансове становище Відповідача не має впливати на інтереси ОСОБА_1 та на рішення суду, оскільки, у випадку здійсненням би Відповідачкою дій щодо припинення стягнення на її користь аліментів з Позивача, у останнього не було б підстав звертатись за професійною правничою допомогою та, в подальшому, із позовом до суду.

Відповідач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить врахувати її заперечення щодо задоволення заяви представника позивача про стягнення витрати на професійну правничу допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області свого представника у судове засідання не направили, скерували до суду заяву про розгляд справи щодо ухвалення додаткового рішення без участі представника.

У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України неявка учасника справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву представника Позивача, адвоката Гули М.С., заперечення Відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали цивільної справи № 366/3115/24, приходить до наступних висновків.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.03.2025, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання; припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Іванківського районного суду Київської області від 17.04.2019 року (справа 366/742/19), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.10.2024 і до її повноліття.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач скористався правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши 24.03.2025 через свого представника, адвоката Гулу М.С., до суду відповідну заяву, в якій просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Таким чином, строк для подачі вказаної заяви представником Позивача дотримано.

Крім того, у позовній заяві представник Позивача зазначалось, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 15 000,00 грн. Також, у поданому позові заявлено, що докази судових витрат будуть надані суду в ході розгляду справи.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача, адвокат Гула М.С. вказала, що витрати Позивача на професійну правничу допомогу склали 15 000,00 грн., які необхідно стягнути із Відповідача на користь Позивача.

Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19)).

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Бєлоусов проти України» (за заявою 4494/07) Суд зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями…. Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». Такий же висновок ЄСПЛ викладено і в рішення у справі «Савін проти України».

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник Позивача просить суд покласти витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою у розмірі 15 000, 00 грн. на Відповідача.

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду було надано:

- договір про надання правничої допомоги №1121-03/09/2024 від 03.09.2024, що укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп», в особі керуючого партнера Лященко А.М.;

- додаткову угоду № 08/10/24 від 08.10.2024 до Договору про надання правової допомоги №1121-3/09/2024 від 03.09.2024, укладену між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Ревелін інформейшн груп», в особі керуючого партнера Лященко А.М., у відповідності до пунктів 1.1., 1.2. якої: сторони погодили, що гонорар Адвокатського об`єднання за комплексний супровід судової справи, що буде розглядатись в Іванківському районному суді Київської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з батьком становить 15 000,00 грн. Гонорар Адвокатського об`єднання повинен бути сплачений Клієнтом протягом 60 днів після набрання судового рішення законної сили.

- договір передоручення від 08.11.2024, відповідно до якого, Адвокатське об`єднання «Ревелін інформейшн груп», в особі керуючого партнера Лященко Аліни Михайлівни, на підставі звернення Клієнта, доручає Адвокату Гулі Марії Сергіївні надавати юридичну допомогу Клієнтам Адвокатського об`єднання, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а Адвокат приймає на себе вказані зобов`язання,

- ордер на надання правничої допомоги серії ВІ №1264069 від 09 грудня 2024 року, з якого встановлено, що правом представляти інтереси ОСОБА_1 у Іванківському районному суді Київської області, наділена адвокат Гула Марія Сергіївна;

- акт № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025, відповідно до якого Адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп» надало, а клієнт, ОСОБА_1 , прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів Клієнта у Іванківському районному суді Київської області справа № 366/3115/24. Вартість наданих послуг становить 15 000, 00 грн., що є гонораром Адвокатського об`єднання;

- додаток № 1 до акта № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025 за договором № 1121-03/09/2024 від 03.09.2024 - детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі №366/3115/24, що розглядалась у Іванківському районному суді Київської області, відповідно до якого адвокатами Адвокатського об`єднання було надано ОСОБА_1 послуги з правничої допомоги, перелік яких вказано у детальному плані та в загальному використано час 25 год. 30 хв. Вартість наданих послуг становить 15 000, 00 грн., які Клієнт зобов`язується сплатити протягом 60 днів після набрання судового рішення законної сили.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Так, у позовній заяві представник позивача зазначала, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести, складаються із витрат на професійну правничу допомогу та орієнтовно становить 15 000, 00 грн. Відповідно до наданих представником Позивача документів (акт № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025, додаток № 1 до акта № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025 за договором № 1121-03/09/2024 від 03.09.2024 - детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі №366/3115/24, що розглядалась у Іванківському районному суді Київської області), вартість наданих адвокатом послуг становить 15 000, 00 грн., які Клієнт зобов`язується сплатити протягом 60 днів після набрання судового рішення законної сили.

Як вбачається із детального опису наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі № 366/3115/25, що є додатком 31 до Акту № 21/03/25 приймання-передачі наданих послуг від 21.03.2025, Адвокатське об`єднання «Ревелін інформейшн груп» та Клієнт (Красюн А.В.) погодили, що за результатами супроводу Клієнта в Іванківському районному суді Київської області у справі №366/3115/24 Адвокатським об`єднанням було надало наступні послуги з правничої допомоги: консультація, аналіз документів та нормативної бази, пошук судової практики, узгодження правової позиції; підготовка, складання та подання адвокатських запитів, підготовка та подання позовної заяви про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини; складання та подання клопотань про участь у судовому засіданні режимі відеоконференції; підготовка, направлення та подання заяви про забезпечення позову, ознайомлення з матеріалами справи; участь в судових засіданнях по справі у режимі відеоконференції, підготовка та надання клопотання про залучення третьої особи у справі, тощо, та зазначено фіксований розмір гонорару у сумі 15 000, 00 гривень.

Отже сторонами договору про надання правничої допомоги узгоджено фіксовану суму гонорару (15 000,00 грн.) за всі послуги з надання правової (правничої) допомоги.

Відповідач, у своїй заяві поданій до суду, зазначила, що вказана сума є неспівмірною зі складністю справи, що розглядалася, наданий адвокатом обсяг таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. Зауважує, що оскільки позивачем при зверненні з позовом до суду не було подано попереднього розрахунку суми витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, вона, як відповідач, не могла належним чином підготуватися до спростування суми витрат, які вважає необґрунтованими та неспівмірними, а докази, які обґрунтовують розмір судових витрат, були подані представником позивача Гулою М.С. вже після винесення рішення у справі. Крім того, звертає увагу суду на те, що адвокат Гула М.С. не виконувала своїх професійних обов`язків належним чином, що спричинило затягування справи. Зокрема не було залучено орган опіки та піклування, без участі якого неможливо визначити місце проживання дитини, через що суд відкладав засідання, що спричинило додаткові витрати. Також звертає увагу суду на те, що вона не працює, не має постійного доходу, водночас несе фінансові витрати, зокрема аліментні зобов`язання. Сплата зазначеної суми є для неї надмірним тягарем та фактично позбавляє засобів для існування.

Дослідивши матеріали справи та додані до клопотання позивачем документів на доказ стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків, що заявлена сума понесених позивачем адвокатських витрат відповідає вищевказаним критеріям розумності та співмірності, зазначені витрати документально підтверджені та доведені матеріалами справи, обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений адвокатом час, відповідають складності справи.

При цьому, суд зазначає, що твердження Відповідачки про те, що вона не працює, не має постійного доходу, водночас несе фінансові витрати, зокрема аліментні зобов`язання, тому плата зазначеної суми є для неї надмірним тягарем та фактично позбавляє засобів для існування не знайшли свого підтвердження в рамках розгляду справи про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну допомогу з Відповідача на користь Позивача, оскільки Відповідачкою не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували її скрутний матеріальний стан.

З матеріалів справи вбачається, що при підготовці позовної заяви представником позивача підготовлено та направлено адвокатські запити. Після цього підготовлено та направлено судові позовну заяву із додатками. Після відкриття провадження у справі представником позивача підготовлено та подано клопотання про витребування доказів від Державної податкової служби України; взято участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, на підставі попередньо поданих нею клопотань; підготовлено та подано до суду заяву про забезпечення позову. Крім того, учасниками справи оцінювалися аргументи та докази сторін.

Зважаючи на вищенаведене суд оцінює цілком співмірною вартість послуг адвоката (надання ним правової допомоги) у цій справі, узгодженій у договорі про надання правничої допомоги, виконаній роботі.

Таким чином, рівень складності цієї справи, кількість проведених судових засідань за участі представника позивача, обсяг процесуальних дій, які вчинені у зв`язку з виконанням договору про надання правової допомоги, відповідають розміру заявлених витрат на правничу допомогу позивача.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів та аргументів сторін, враховуючи складність справи та реальний обсяг наданих представником позивача адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладено суд прийшов до висновку про те, що з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню 15 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на викладене, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133-137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Гули М.С. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.04.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_1 ,

Представник позивача, адвокат Гула Марія Сергіївна, адреса: провул. Бехтерівський, 14, 1 поверх;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області (вул. Доківська, 27, с-ще Коцюбинське, Бучанський район, Київська область, 08298, .

Суддя Анатолій КОРЧКОВ