Справа № 357/937/25
Провадження № 2/357/1918/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

02 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором № 104055104 від 23.05.2021 року у розмірі 23207 грн.52 коп., судовий збір у розмірі 2422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2021 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту № 104055104. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, введенням якого Відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 104055104 від 23.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан». До укладення договору відповідач отримала проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідач уклала кредитний договір № 104055104 від 23.05.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання. 12.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №13Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним договором № 104055104 від 23.05.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 23207.52 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7606 грн.; заборгованість за відсотками становить 14601.52 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Ппозивач просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором - 23207.52 грн., понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 23.05.2021 відповідачем у особистому електронному кабінеті була заповнена Анкета-заява на кредит № 104055104, відповідно до якої відповідач подала заяву на отримання кредиту через сайт tengo.ua. Сума кредиту 10000,00 грн, строк кредиту - 30 днів з 23.05.2021; дата повернення кредиту 22.06.2021; сума повернення 16250,00 грн. Проценти за користування кредитом 5250,00 грн. нараховуються за ставкою 1.75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с.17,18).

За результатами розгляду анкети-заяви було прийнято рішення про погодження надання грошових коштів у кредит.

23.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № № 104055104 (індивідуальна частина) (а.с. 31-38).

Згідно п. 1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень у валюті.

Згідно п. 1.3 вказаного договору, кредит надається строком на 30 днів з 23.05.2021 (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4 зазначеного договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредитом (дата платежу) 22.06.2021.

Згідно п.п. 1.5.2, п. 1.6, п. 1.7 вказаного договору, проценти за користування кредиту 5250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.75 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова процентна ставка за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; тип процентної ставкифіксована; особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору.

Згідно п. 2.1 вказаного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Положення п 2.3 кредитного договору визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості за кредитом) та на стандартних умовах, відповідно до яких нарахування процентів відбувається за стандартною (базовою) ставкою. Збільшення (продовження) строку користування кредитом відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до п. 3.2.6 зазначеного договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Згідно п. 4.2 вказаного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахування пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування/(пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальник по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п.6.3 вказаного договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів).

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 104055104 від 23.05.2021 сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит, а саме: дату платежу кредиту - 23.05.2021 року, суму кредиту за договором 10000 грн, комісія за кредитом 1 000 грн, проценти за користування кредитом 5250 грн, загальну вартість кредиту 1625,00 грн.

Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту № 104055104 (ас.40,41).

Відповідно до платіжного доручення № 27914470 від 23.05.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кошти в сумі 10000 грн. на виконання умов кредитного договору № 104055104 від 23.05.2021 (а.с. 43).

12.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 13Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 13Т від 12.11.2024, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 104055104 від 23.05.2023 у розмірі 23207.52 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 7606 грн.; заборгованість за відсотками становить 14601.52 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.

Судом досліджені платіжні інструкції, відповідно до яких ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти на підставі договору відступлення прав вимоги № 13Т від 12.11.2021.

27 вересня 2024 року адвокат Міньковська А.В., діючи в інтересах ТОВ «Діджи фінанс» на підставі договору про надання правничої допомоги № 42649746 від 22 вересня 2023 року направила на адресу ОСОБА_2 досудову вимогу вихідний № -АВ, в якій запропоновано сплатити заборгованість в сумі 23 207,52 грн на користь ТОВ «Діджи Фінанс» та роз`яснено, що у випадку невиконання вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» буде ініційовано заходи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 23207.52 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7606 грн.; заборгованість за відсотками становить 14601.52 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн.

За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.

Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.

За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннямист. 599 ЦК України.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, прийшов до висновку, що у відповідача ОСОБА_1 існує обов`язок перед позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 104055104 від 23.05.2021року за тілом кредиту.

Однак, вирішуючи питання в частині нарахованих процентів та комісії за користування кредитом суд приходить до такого висновку .

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно Додатку №1 до договору про споживчий кредит № 104055104 від 23.05.2021, Позичальник розміє та погоджується, що наведені в цьому Графіку платежів показники не підлягають оновленню у випадку часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання позичальником зобов`язань, а у випадку продовження Позичальником строку кредитування, оновленню підлягає лише частина показників. Зокрема, у випадку продовженя строку кредитування відповідно до п.2.3 кредитного договору, Позичальник доручає кредитодавцю самостійно оновити Графік платежів/скласти його у новій редакції та розмістити дані графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Зміст та форма такого оновленого графіку платежів може відрізнятись від наведеного в цьому додатку, проте після настання будь-якої події передбаченої п.2.3.2 Договору в оновленому графіку платежів відображаються актуальні відомості про нову дату платежу та розмір заборгованості Позичальника станом на таку дату.

Суду не надані належні докази розрахунку на підтвердження наявності у відповідача заборгованості відсотків на суму 14601,52 грн. та комісії на суму 1000,00 грн., відсутні докази погодження іншого строку кредитування, пролонгування позики та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування/(пролонгацією). Зокрема, відсутній обґрунтований розрахунок боргу по відсоткам, комісії.

В даному випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача лише суму боргу по тілу кредиту - 7606 грн 00 коп., а суму нарахованих відсотків та комісії, суд вважає недоведеною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до стягнення.

Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 6 000 грн., суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На виконання вказаних вимог представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 листопада 2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Стародуб І.В; додаткову угоду №104055104 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 листопада 2024 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В., акт № 4934685 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30 грудня 2024 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю серії КС № 6585/10.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В. та акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30 грудня 2024 року, адвокатом Стародуб І.В. виконані роботи на загальну суму 6 000, 00 грн, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс» - 1, 5 години, вартістю 2 250 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи 3 години, вартістю 3000 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази), вартістю 750 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості й верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, завищений щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, і не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною, та існує багато судової практики в даній категорії спору, а також, враховуючи, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 66,75% (7606,00 х 100 : 23207.52 ), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на корсить позивача судові витрати /судовий збір 2422,40 грн. та кошти правової допомоги 3000,00 грн. / пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1 776,92 грн. (5422,40 х 32,77% : 100).

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () заборгованість за договором про споживчий кредит № 104055104 від 23.05.2021 в сумі 7606 грн 00 коп. (сім тисяч шістсот шість гривень) та судові витрати по справі в сумі 1 776 грн 92 коп. (одна тисяча сімсот сімдесят шість гривень дев`яносто дві копійки).

В задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», , місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

З урахуванням ч.3 ст.124 ч.6 ст.259 повний текст рішення суду виготовлений 07 квітня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола