РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/138/25
Провадження № 2/941/191/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивача звернувся до суду з позовом до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи це тим, що згідно технічного паспорта від 25.12.2024 року виготовленого на гараж за АДРЕСА_1 , позивач - ОСОБА_1 є його власником.

Відповідно до характеристики об`єкта нерухомого майна (узагальнена інформація) технічного паспорта від 25.12.2024 року рік спорудження гаражу за АДРЕСА_1 є 1991 рік.

Згідно архівної довідки від 13.01.2025 року № 2 виданої КП «Олександрійського МБТІ» право власності на гараж за № 4-Г/32-А, який розташований по АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Під час звернення до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, позивачу повідомили, що відсутність документів передбачених для реєстрації об`єктів збудованих до 05.08.1992 року, а саме виписки про погосподарський облік у зв`язку з відсутністю погосподарського обліку в межах селища Петрове, унеможливлює здійснення державної реєстрації речового право на вищевказаний гараж.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно технічного паспорта від 25.12.2024 року виготовленого на гараж за АДРЕСА_1 , позивач - ОСОБА_1 є замовником вказаного технічного паспорту (а.с.9-14).

Відповідно до характеристики об`єкта нерухомого майна (узагальнена інформація) технічного паспорта від 25.12.2024 року рік спорудження гаражу за АДРЕСА_1 є 1991 рік.

Згідно архівної довідки від 13.01.2025 року № 2 виданої КП «Олександрійського МБТІ» право власності на гараж за АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.7).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2020 року № 229731095, позивач - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :50:082:0006 на якій розташований вищевказаний гараж (а.с.8).

Відповідно до копії наказу від 27.01.2025 року № 08-04/14 про присвоєння адреси гаражу, який розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :50:082:0006) по АДРЕСА_2 , позивачу - ОСОБА_1 рекомендовано забезпечити внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у встановленому законодавством порядку (а.с.15).

Під час звернення до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, позивачу повідомили, що відсутність документів передбачених для реєстрації об`єктів збудованих до 05.08.1992 року, а саме виписки про погосподарський облік у зв`язку з відсутністю погосподарського обліку в межах селища Петрове, унеможливлює здійснення державної реєстрації речового право на вищевказаний гараж.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом, що передбачено частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст.213, 214, 215 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на гараж № НОМЕР_2 , загальною площею 21,9 кв.м., який загалом складається з А-гараж, розташований по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 04.04.2025 року.

Суддя С.І. Колесник