РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участі: секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жмеринка цивільну справу за позовом Шовкун Наталії Іванівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Шовкун Н.І. в інтересах ТОВ "ФК "ЄАПБ" 05.12.2023 року подала до Жмеринського міськрайонного суду даний позов із вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором № 07877-10/2022 від 09.10.2022 року в сумі 55770 грн та понесені судові витрати. Представником позивача викладена наступна позиція. 09.10.2022 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №07877-10/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.1.1. п.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Також, п.п.1.7. п.1 кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України "Про споживче кредитування". 29.06.2023 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ"укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №29062023 від 29.06.2023 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55770 грн, з яких: 14300 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 41470 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.06.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-3).

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 15.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ОСОБА_1 за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому порядку (а.с.35), одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Однак, на адресу суду повернувся поштовий конверт з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.38,39), що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає вручення йому належним чином вказаних документів та завчасне інформування про розгляд справи судом.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі №911/3142/19 виснував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Відповідно до копії договору про надання фінансового кредиту від 09.10.2022 року №07877/10/2022, підписаного електронним підписом ОСОБА_1 , ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 14300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 02.11.2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу (а.с.7-10).

Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені у графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с.11), згідно з копією якого сторони кредитного договору погодили, що сукупна вартість кредиту складає 21450 грн, що включає в себе 14300 грн суми кредиту за договором та 7150 грн процентів за користування кредитом, термін здійснення платежу 02.11.2022 року.

Відповідно до копії договору факторингу від 29.06.2023 року №29062023 ТОВ "НВЕСТРУМ" відступило на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, відповідно до реєстру боржників (а.с.14-16).

Згідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу від 29.06.2023 року №29062023 (а.с.18) загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №07877-10/2022 становить 55770 грн, з яких: 14300 грн заборгованість за основною сумою боргу, 41470 грн сума заборгованості за відсотками.

ТОВ "ФК "ЄАПБ" є юридичною особою та основним видом фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства факторинг (а.с.21).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту кредитного договору від 09.10.2022 року №07877-10/2022 вбачається, що даний договір про надання фінансового кредиту укладений в електронній формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Приписами ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно положень ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України).

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом визначається не доведення стороною позивача належними та допустими доказами, обставин того, що вказане підставою оспорюваних позовних вимог щодо переходу від ТОВ "ІНВЕСТРУМ" до позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" на підставі договору факторингу від 29.06.2023 року №29062023 право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 09.10.2022 року № 07877-10/2022 в частині заборгованості по відсоткам саме в сумі 41470 грн, визначення власне якої згідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу від 29.06.2023 року № 29062023 не є безумовною за відсутності підтвердження відповідного обсягу правоздатності фактора за цим правочином на момент його укладення.

Суд також визнає наналежним доказом розрахунок позивача щодо оспорюваної заборгованості, так як він не містить відомостей щодо її формування в період після визначеного кредитним договором від 09.10.2022 року № 07877-10/2022 кінцевого терміну платежу, тобто після 02.11.2022 року, довільно вказуючи сталі значення щодо змінених кредиторів сум заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками.

Проценти, нараховані після закінчення строку кредиту, визначеного у п.2 цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Натомість, згідно правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року в справі №444/9519/12, від 04.02.2020 року в справі №912/1120/16 відповідно припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання; за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні, проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Також згідно правового висновку щодо виключної правової проблеми, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року в справі №910/4518/16, уточнено, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Оскільки стороною позивача не розмежовано власні позовні вимоги в частині стягнення оспорюваних відсотків щодо їх пропорційного обрахунку згідно ст.1048 ЦК України або ст.625 ЦК України, індивідуально лише за однією з яких у спірних правовідносинах їх нарахування заздалегідь не є можливим відповідно до наведених правових висновків касаційного суду та встановлених обставин надання відповідачеві кредиту на певний строк, термін якого сплив вочевидь до правонаступництва позивача, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 07877-10/2022 від 09.10.2022 року в загальній сумі 21450 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14300 грн та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 7150 грн згідно погодженого сторонами графіку розрахунків у додатку №1 до вказаного правочину.

Позовні вимоги в частині стягнення решти оспорюваних відсотків в сумі 34320 грн підлягають залишенню без задоволення у зв`язку з їх необгрунтованістю та недоведенням належними і допустимими доказами.

Про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким з учасників справи не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2684 грн (а.с.5), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру для юридичної особи, яка не підлягає іншому зменшенню, незалежно від розміру фактично задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 15, 16, 204, 207, 512, 514, 516, 525, 526, 610, 611, 625-628, 638, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , IBAN НОМЕР_2 в АТ "ТАСКОМБАНК") заборгованість за кредитним договором від 09.10.2022 року №07877/10/2022 в сумі 21450 (двадцять одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень, а також судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в розмірі 34320 гривень відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.