Справа № 134/1062/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Франко О.Г.

представника позивача: Гонтара В.А.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2024 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою. В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилається на те, що 07 січня 2024 року о 17 год.20 хв. за участю ОСОБА_1 в с. Комаргород Тульчинського району на а/д Немирів-Ямпіль керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, під час гальмування виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем «Опель» державний номер НОМЕР_2 під її керуванням, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вина водія ОСОБА_1 підтверджується постановою Томашпільського районного суду від 23 січня 2024 року. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження за №002 від 13 січня 2024 року, проведеного за її участю та участю ОСОБА_1 матеріальний збиток заподіяний позивачу внаслідок пошкодження автомобіля складає 214 536,74 грн. Страхове відшкодування від страхової компанії «Оранта» склало 103 528,34 грн. Таким чином різниця між страховим відшкодуванням та визначеною сумою матеріальної шкоди становить 111 008,4 грн. Послуги оцінювача при проведенні автотоварознавчого дослідження склали 3600 грн. Сума матеріальних збитків складає: 111 008,4 грн.+3600 грн.=114 608,4 грн. Крім того внаслідок ДТП вона змушена була звернутися до лікарні за медичною допомогою, оскільки згідно виписки медичної карти, отримала забій грудної клітки, забій нижньої частини спини та таза. Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося їй перенести, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану. Розмір душевних страждань оцінюється нею в 10 000 (десять тисяч) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести їй зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідач добровільно відмовився відшкодувати збитки а тому вона змушена звернутися до суду так як досудове врегулювання неможливе. У зв`язку з викладеним, позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено цивільну справу до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання. 12 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позовних вимог. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність ОСОБА_1 було застраховано на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ним, як власником транспортного засобу та ПАТ «HACK «ОРАНТА».

Згідно з полісом про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, на суму завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми: 260 000 грн - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого; 160 000 грн - за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи за Договором складає 2500 грн.

Одразу після дорожньо-транспортної пригоди він повідомив страховика у відповідності до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до розрахунку страхового відшкодування було визначено матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП і після оцінки пошкоджень виявлених при огляді транспортного засобу після ДТП та проведеної калькуляції витрат необхідних для його відновлення, була визначена сума страхового відшкодування у розмірі 103528,34 грн.

Натомість відповідно до висновку №002 автотоварознавчого дослідження від 13.01.2024 року виданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було визначено матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Opel Corsa д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 214536,74 грн.

Зазначає, що як під час проведення розрахунку страхового відшкодування так і під час проведення автотоварознавчого дослідження суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 проводився огляд транспортного засобу і було виявлено ідентичні пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, що підтверджується додатками до Розрахунку страхового відшкодування та до висновку автотоварознавчого дослідження, які надані позивачем до матеріалів справи.

Враховуючи дану обставину, а саме значну відмінність у розрахунках страхового відшкодування визначених страховою компанією та розміром матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля визначених відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, просив суд про проведення авто товарознавчої експертизи для надання об`єктивного та обґрунтованого висновку, щодо розміру заподіяних матеріальних збитків в результаті пошкодження автомобіля. Крім того, в цивільному позові позивачка не обґрунтовує у відповідності до вимог законодавства, у чому саме полягає моральна шкода, оцінена в 10000 грн. та чому саме така сума коштів, а не інша, при тому, що в результаті ДТП їй було завдано тільки забої грудної клітки, нижньої частини спини та таза і вони навіть не були встановлені клінічно, а визначені зі слів самої потерпілої в результаті ДТП і вона навіть відмовилася від госпіталізації та послідуючого обстеження, тому заявлена позивачкою моральна шкода у розмірі 10000 грн. є необґрунтованою, при цьому без зазначення врахування майнового стану потерпілого, що має істотне значення для визначення розміру шкоди. Докази понесення витрат на правничу допомогу долучені до відзиву. У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2024 року призначено судову автотоварозначу експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року провадження по справі відновлено, дана судова експертиза не проведена, оскільки пошкоджений автомобіль був проданий позивачем. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гонтар В.А. позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вчинення дорожньої транспортної пригоди визнав. Представник відповідача адвокат Барвінський О.П. в судовому засіданні вказав, що позов є необґрунтованим та недоведеним. Висновок оцінювача не є належним та допустимим доказом, оскільки не є експертом в розумінні ч. 6 ст. 106 ЦПК України. В судовому засіданні допитано оцінювача ОСОБА_4 , який вказав, що він проводив дослідження огляд автомобіля позивача ОСОБА_3 . Під час дослідження даного автомобіля був присутній відповідач ОСОБА_1 . Ним особисто було виготовлено висновок автотоварознавчого дослідження, який складено 13.01.2024. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що ОСОБА_1 07 січня 2024 року о 17 год.20 хв. в с. Комаргород Тульчинського району на а/д Немирів-Ямпіль керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, під час гальмування виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем «Опель» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 23.01.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ОСОБА_1 , як власником транспортного засобу та ПАТ «HACK «ОРАНТА». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 позивач є власником автомобіля марки OPEL «GORSA» державний номер НОМЕР_2 . Згідно висновку автотоварознавчого дослідження за №002 від 13 січня 2024 року, проведеного за участю позивача та відповідача, матеріальний збиток заподіяний позивачу внаслідок пошкодження її автомобіля складає 214 536,74 грн. Позивачка звернулась до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою про відшкодування шкоди. ПАТ «HACK «ОРАНТА» визнала ДТП від 07.01.2024 та виплатила позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 103528 грн. 34 коп. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу ст.5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом)чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: №204/5314/18 від 25.11.2021; №208/2600/17 від 27.10.2021; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021; №362/3043/18 від 06.10.2021. Згідно із п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/839 (далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно із п. 8.1. Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п. 8.2. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Згідно із п. 4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта). Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. В зв`язку із чим суд вважає не справедливим покладення обов`язку відшкодувати матеріальний збиток на відповідача, якщо такий матеріальний збиток знаходиться в межах ліміту страхового відшкодування (160000,00), в зв`язку із добровільною згодою позивача отримати відшкодування в розмірі узгодженої суми 103528 грн. 34 коп. Тобто, згода позивача отримати страхове відшкодування в певному розмірі, не може мати наслідком покладення обов`язку відшкодувати різницю матеріальної шкоди на винуватця дорожньо-транспортної пригоди. В інакшому випадку, це б зводило нанівець суть страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке забезпечує винуватцю дорожньо-транспортної пригоди право розраховувати на звільнення від матеріальної відповідальності при збитку меншому ніж ліміт страхового відшкодування. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Враховуючи той факт, що фактичний розмір завданої ДТП шкоди не перевищує суми страхового ліміту на одну особу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача шкоди, завданої ДТП, яке сталося 07.01.2024 необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач безпідставно покладає на відповідача частину обов`язку страховика з відшкодування шкоди у межах страхового ліміту. Крім того, по даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, яку виконано не було, оскільки позивачем не було надано транспортний засіб Opel Corsa д/н НОМЕР_2 , хоча й позивача судом було повідомлено про наслідки ухилення від експертизи. Висновок автотоварознавчого дослідження від 13.01.2024 не може бути належним та допустимим доказом матеріального збитку потерпілої, оскільки оцінювача не було попереджено як експерта про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Відповідач не визнає даний висновок, а позивач не скористався правом підготувати для суду висновок експерта з приводу розмірів завданої шкоди, а в суді провести таку експертизу неможливо, так як позивач не надав для проведення експертизи автомобіль, оскільки його було продано. Тому суд приходить до висновку про відмову у позові в цій частині. Суд також відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на послуги оцінки майна, у зв`язку із відмовою у задоволенні вимоги про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин .Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивачка зазначила про те, що моральна шкода полягала у тому, що дана ДТП призвела до емоційно-душевного переживання. У позивачки був порушений сон, пригнічений стан, на достатньо тривалий час позивачка залишилася без особистого транспортного засобу, що змусило її та і членів її сім`ї відчувати дискомфорт, відчути зміну повсякденного життя, докладати додаткових зусиль для організації звичайного укладу життя. Порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Враховуючи вищевикладене та те, що неправомірними діями відповідача, які призвели до незначних пошкоджень транспортного засобу позивача, остання зазнала моральних страждань, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, та присуджує до стягнення з винуватця ДТП моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Згідно ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 3028,00 грн. Керуючись ст.ст. 4,12-13,76-81,141,258,259,263,265,268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодуванні моральної шкоди. В задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити. Відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення витрат на послуги оцінювача. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень витрат по оплаті судового збору. Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 07 квітня 2025 року.

Суддя: