Справа №: 398/2873/23
провадження №: 2-др/398/5/25
"27" березня 2025 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.
за участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.
розглянувши у судовому засіданні в м. Олександрії заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
20 лютого 2025 року по справі постановлено рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 68 394 (шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 73 коп. та судові витрати у розмірі 1 773 (одна тисяча сімсот сімдесят три) грн. 60 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 1236 (одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 80 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
27 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої зазначив, що позивачем були понесені судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підтвердження понесених витрат заявником надано копію договору про надання правничої допомоги від 09.06.2023 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №12 від 09.06.2023 року.
Просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Оскільки судом не встановлено необхідності виклику учасників справи, розгляд заяви про стягнення судових витрат, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і письмовими доказами, які подані сторонами.
Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2 останній зазначив, що витрати на правничу допомогу вважає завищеними.
Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду 20.02.2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постановлено рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково.
Під час звернення до суду з позовною заявою, позивачем, серед інших вимог, зазначений орієнтований розрахунок судових витрат, який складається з 3757,60 грн. судового збору та 5000 грн. витрати на правничу допомогу.
Представником позивача - адвокатом Горбуновим Р.В., під час судового розгляду зроблено заяву, відповідно до якої останній зазначив, що докази розміру витрат на правничу допомогу ним будуть подані, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.
Дослідивши повно і всебічно матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Перевіривши вищенаведену вартість послуг наданих адвокатом суд зазначає, наступне.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання професійної правничої допомоги від 09.06.2023 року, відповідно до п.4.3 зазначено, що за надання правничої допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 5000 грн., з яких: 2000 грн. за складання позовної заяви; 3000 грн. за участь у судовому засіданні (судових засіданнях) незалежно від їх кількості. Гонорар сплачується авансом під час укладення договору.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №12 від 09.06.2023 року ОСОБА_1 сплачено на підставі договору про надання правової допомоги від 09.06.2023 року 5000 грн.
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.
Щодо заперечень відповідача ОСОБА_2 , що сума витрат на правничу допомогу є завищеною, суд зазначає наступне.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».
Таким чином, суд зазначив, що у питанні визначення розподілу судових витрат судді мають виступати виключно як арбітри та надавати оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами. Вирішення питання про розподіл судових витрат судом на власний розсуд може бути підставою для оскарження такого рішення.
Відповідача, заперечуючи проти заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу зазначив, що витрати в сумі 5000 грн. є завищеними.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження фактів, викладених у заперечені проти вимог позивача.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи той факт, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 задоволено частково (20% від суми), тому, суд вважає за необхідно задовольнити вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1000 грн. (5000/100х20).
Залишок суми відшкодування вимог на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп».
Керуючись ст. ст.141, 270,280-282 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №398/2873/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.Бі.Ай-Кооп» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Т.В.Голосеніна