УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 527/1024/22

провадження № 61-2961ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Градизька державна нотаріальна контора Полтавської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, встановлення факту проживання із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Градизька державна нотаріальна контора Полтавської області (далі - Градизька ДНК), в якому просила суд:

- встановити факт її спільного проживання із померлим ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу;

- встановити факт її спільного проживання із померлим ОСОБА_4 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 05 червня 2002 року по

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати її спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ;

- змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 та надати їй право на спадкування у другій черзі.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Градизька державної ДНК, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміни черговості одержання права на спадкування задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та дружини без шлюбу.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, з 05 червня 2002 року по

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Змінено черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_4 у другій черзі.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме 1 488,60 грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви, тобто по 744,30 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме 1 488,60 грн судового збору за подання позовної заяви, тобто по 744,30 грн з кожного.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 232,91 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто заявникові.

04 березня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року (надійшла до суду 10 березня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги та доплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

08 квітня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків та квитанція про доплату судового збору.

У клопотанні про усунення недоліків заявник зазначила, що вона не має доступу до електронної адреси адвоката, а заяв про отримання процесуальних рішень у справі в електронній формі нею до суду не подавалося.

Вказує, що після отримання ухвали Верховного Суду від 24 грудня 2024 року про повернення касаційної скарги нею вживалися заходи на зібрання доказів підтвердження отримання нею копії оскаржуваної постанови.

Зазначає, що її представником направлялася заява до Глобинського районного суду Полтавської області про надання інформації.

ОСОБА_1 зазначає, що саме ці дії призвели до того, що другу касаційну скаргу було подано через 70 днів після повернення першої касаційної скарги.

На підтвердження клопотання заявником не надано жодного доказу.

Отже, станом на 09 квітня 2025 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 11 березня 2025 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць