Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/63/25
Єдиний унікальний №742/5875/24
Рішення

Іменем України

31 березня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

представника позивачки за зустрічним позовом Дуденок О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля,

установив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 грудня 2020 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , від спільного проживання в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ддочка ОСОБА_3 . Із 15 травня 2024 року вони припинили спільне подружнє життя та на даний час проживають окремо. За час шлюбу за спільні сімейні кошти було придбано автомобіль марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, а тому даний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Право власності на вказаний автомобіль за домовленістю було зареєстроване за ОСОБА_2 , який на даний час знаходиться у власності та користуванні останньої. Враховуючи, що автомобіль є неподільним, а відтак може бути виділений у власність одному із співвласників шляхом сплати вартості 1/2 його частини, в зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 115 415.44 грн в якості грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу автомобіля марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

05 листопада 2024 року від представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_4 до суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості 1/2 частини автомобіля марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску в розмірі 115 415,44 грн та залишення його у власності позивача, так як на утриманні останньої перебуває малолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а із ОСОБА_1 фактично припинені шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть (а.с. 24-26).

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.17). Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2024 року відкрито провадження по справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля та об`єднано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля, та призначено справу до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 32). Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2024 року вказану вище цивільну справу направлено за підсудністю до Ічнянського районного суду Чернігівської області (а.с. 36-37). Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с. 43). 11 грудня 2024 року представником позивача за зустрічним позовом подана заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 51), яка була задоволена ухвалою суду від 11 грудня 2024 року (а.с. 54). Ухвалою суду від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 62); 29 січня 2025 року предтавником позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 подане клопотання про приєднання документу (а.с. 65).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Відзиву на первісний позов ОСОБА_1 від ОСОБА_2 не надійшло.

Відзиву за зустрічним позовом від ОСОБА_1 не надійшло.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, при цьому від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просила відмовити, при цьому зазначила, що ОСОБА_2 позбавлена можливості сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за автомобіль, оскільки у неї відсутні такі кошти, враховуючи також, що остання ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину, а ОСОБА_1 займається продажами автомобілів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2020 року (а.с. 8).

Від спільного проживання у шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с. 65-на звороті), яка залишилася проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

На даний час сторони проживають окремо, між якими фактично припинені шлюбні відносини.

У період зареєстрованого шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 21, 28).

Сторонами не заперечується факт придбання спірного автомобіля під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль був придбаний за грошові кошти або позивача, або відповідача, сторонами суду не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України)

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що автомобіль марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 , є спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки він придбаний в період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя, тому кожен із сторін має право на 1/2 частку цього автомобіля.

Згідно сайту AUTO.RIA ринкова вартість вказаного вище автомобіля становить 5 600 доларів США, що еквівалентно 230 831,44 грн згідно курсу НБУ (а.с. 12).

Судом також встановлено, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами у справі.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1 та 2 ст. 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу.

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

При поділі спільного майна подружжя, судом приймається до уваги не ціна майна, за якою воно було придбане, а його дійсна вартість на час поділу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц (провадження № 61-12274св21) зазначено, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Частинами 1 та 2 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю, тому сторони не зможуть спільно користуватися ним, у зв`язку з чим наявні підстави для виплати грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля.

Враховуючи, що позивачка за зустрічним позовом не працює, на утриманні якої перебуває малолітня дочка, що позбавляє можливості сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за автомобіль ОСОБА_1 , при цьому, беручи до уваги те, що останнім не надано доказів неможливості сплатити таку компенсацію ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 має бути стягнута компенсація у вигляді 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 115 415,72 грн, а за ОСОБА_1 слід визнати право особистої приватної власності на автомобіль марки KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Разом з тим суд зазначає, що внаслідок виділення автомобіля у власність відповідачеві за зустрічним позовом і стягнення з нього на користь позивачки за зустрічним позовом грошової компенсації, право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється.

За таких обставин у задоволенні первісного позову слід відмовити та задовольнити зустрічний позов.

Вирішуючи саме таким чином спір між сторонами суд також вважає, що у такому разі рішення буде відповідати вимогам виваженості, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання зустрічного позову в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, в сумі 115 415 (сто п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 72 коп.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право особистої приватної власності на автомобіль марки KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик