Суддя Паляничко Д. Г.
Провадження № 2/644/2025/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

одноособово, розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

31 грудня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /позивач), в особі представника - адвоката Невольніченка Олексія Олександровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1211799 від 20.12.2024, до ОСОБА_2 (надалі за текстом - ОСОБА_2 /відповідачка) предметом якої є: розірвання шлюбу зареєстрованого 22.12.2022 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 21.08.2024.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя між ними не склалося, не зійшлися характерами, шлюбні відносини фактично припинилися. Основна причина розпаду їх сім`ї - відмінність поглядів на інститут шлюбу та зобов`язань подружжя один перед одним, взаємне неприйняття пріоритетів один одного та інші чинники, що роблять подальше перебування у шлюбі неможливим. Подружжя мають різні погляди на сімейні цінності, збереження шлюбу є неможливим, у наданні строку на примирення не потребують.

Від шлюбу подружжя дітей не має

2. Виклад заперечень відповідача.

ОСОБА_2 не скористалася процесуальним правом на пропозицію суду, викладену в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.02.2025 (а.с. 50-52) щодо подання відзиву на позов, заразом надіслала на електронну пошту суду заяву від 08.04.2025, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 67-68).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

07.01.2025 на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Невольніченка О.А., який діє на підставі ордеру серії АХ № 1211799 від 20.12.2024, надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачці (а.с. 17-22).

07 січня 2025 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Невольніченка О.А., надійшла заява про долучення доказів сплати судового збору (а.с. 23-39).

24.02.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Невольніченка О.А., надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача (а.с. 54-58).

Від ОСОБА_2 крім зазначених вище, більше жодних заяв та клопотань на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 31.12.2024 справа № 638/25071/24 визначена на розгляд судді Цвірюку Д.В. Дзержинського районного суду м. Харкова (а.с. 14).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 справу передано за підсудністю для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 42).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 12.02.2025 справа № 638/25071/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 48).

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 13.02.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № НОМЕР_9, згідно з якою місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 49).

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 399/0/15-23 від 20.04.2023 з 01.05.2023 змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області - Орджонікідзевському районному суду міста Харкова.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.02.2025 провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 50-52).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, матеріали справи містять заяву, у якій вони просить суд здійснити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 54-56).

Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачу ОСОБА_3 про виклик в судові засідання, призначені на 22.01.2025, 24.02.2025 надсилалася судом за останнім відомим місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з інформацією зазначеною у позовній заяві (а.с. 1) та копії паспорта НОМЕР_4 (а.с. 16).

Рекомендоване повідомлення про виклик ОСОБА_2 на 06.03.2025, 08.04.2025 повернулися до суду, як неотримані відповідачкою із зазначенням у довідці про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 63-64, 65-66), така довідка поштового відділення вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, яка регламентує, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, в тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).

Заразом, відповідачка повідомлялася про виклик у судове засідання, призначене на 08.04.2025 через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, розміщене 11.03.2025 (а.с. 60) за посиланням http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/ відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України та на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014.

За приписами ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, враховуючи вказане вище, відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибула до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву не надала, надіслала на електронну пошту суду заяву від 08.04.2025, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглядати справу без її участі (а.с. 67-68).

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (ст.1 ЦПК, ст. 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку висвітленому у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом досліджено позов, проаналізовано матеріали справи, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 22.12.2022 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 540, що підтверджується оригіналом повторно виданого свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 21.08.2024 (а.с. 36).

Позивач ОСОБА_4 має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, не бажає примиритись з відповідачкою, що вбачається із позовної заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 у своїй заяві від 08.04.2025 підтримала позовні вимоги, також виявила бажання розірвати шлюб з позивачем, зазначивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2023 року, спільних дітей не мають (а.с. 67-68).

При розгляді справи судом установлено, що спільне життя між ними не склалося, не зійшлися характерами, шлюбні відносини фактично припинилися з червня 2023 року. Основна причина розпаду їх сім`ї - відмінність поглядів на інститут шлюбу та зобов`язань подружжя один перед одним, взаємне неприйняття пріоритетів один одного та інші чинники, що роблять подальше перебування у шлюбі неможливим. Подружжя мають різні погляди на сімейні цінності, збереження шлюбу є неможливим.

Від шлюбу подружжя дітей не має.

Спору щодо поділу майна подружжя також не має.

Отже, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі.

V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК України).

Встановлені судом фактам відповідають шлюбно-сімейні правовідносини у сфері шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України) тощо.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3 ,4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які незаборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені.

Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст. 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

VІ. Висновки суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам подружжя.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн (а.с.32-33, 47).

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 76-81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст. 273, 274-279 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.12.2022 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 540.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_5 орган, що видав 6357, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_7 , тел. НОМЕР_8 .

Суддя Д.Г. Паляничко