Справа № 619/ 6122 /24
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

У С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.02.2025 року про передання справи за підсудністю надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить зняти арешт з усього нерухомого майна, яке їй належить та на яке накладений арешт постановою від 25.06.2012, винесеної старшим держаним виконавцем ВДВС Дергачівського районного управління юстиції - Шеломковою Т.П. у виконавчому проваджені №33182767 з примусового виконання виконавчого листа 2010/2-1270 від 29.05.2012 року виданого Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 11261,85 гривень, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження за №12663805 від 26.06.2012, що внесений реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суддя з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Суд, дослідивши позовну заяву, приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду заяви оплачується судовий збір у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року в якому відповідна заява подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3028,00 грн.

З огляду на наведене, розмір судового збору за кожну позовну вимогу немайнового характеру, що підлягає сплаті становив 1211,20 грн.

Обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору в позовній заяві не зазначено.

Сплата судового збору також відповідає пункту 1 частини другої статті 129 Основного Закону України, згідно з яким до основних засад (принципів) судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, судовий збір (Court fees) - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.

До позовної заяви позивачем додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 у зв`язку з чим позивач посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Інших підстав, які дають право на звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено та не надано відповідних доказів.

Разом з тим, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

За змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові від 12 грудня 2023 року по справі № 600/1927/23-а Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» передбачено, що позивач має пільги щодо сплати судового збору, лише у справах пов`язаних з порушення його прав, як учасника бойових дій.

Позов про зняття арешту з майна не пов`язаний з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вказана в Законі пільга на дані позовні вимоги не розповсюджується.

Обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено та не додано доказів сплати судового збору в розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 4 ст. 177 ЦПК України не виконані.

На підставі викладеного, позивачу необхідно сплатити суму судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн. за кожну на розрахунковий рахунок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та долучити платіжний документ до позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що позов про зняття арешту з майна пред`явлений до відділу державної виконавчої служби.

В постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року по справі № 607/3269/21 зазначено, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Суд звертає увагу позивача на те, що позов про зняття арешту з майна пред`явлений до відділу державної виконавчої служби та не пред`явлений до належних відповідачів, в інтересах яких накладено арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви та необхідності сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру на розрахунковий рахунок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та долучити платіжний документ до позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі наявності інших підстав, які дають право на звільнення від сплати судового збору, позивачу необхідно зазначити вказані підстави та надати відповідні докази.

Роз`яснити, що інакше позовна заява бути вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду лише щодо визначення розміру судових витрат. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. К. Сітало