ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №204/1147/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , треті особи: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання недійсними актових записів про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Роговської Алли Олександрівни, на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, постановлену складі судді Чудопалової С.В.,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , треті особи: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання недійсними актових записів про розірвання шлюбу.

21 жовтня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про встановлення факту неправильності та внесення змін в актовому записі цивільного стану №103 від 31 серпня 2021 року, яку представники ОСОБА_2 в судовому засіданні просили прийняти та об`єднати з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала у прийнятті зустрічного позову, посилаючись на порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 про встановлення неправильності та внесення змін в актовому записі цивільного стану № 103 від 31 серпня 2021 року відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 адвокат Роговська А.О. подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач за зустрічним позовом просив поновити строк для подання зустрічного позову та обґрунтував причини його пропуску. Окрім цього, суд не надав оцінки доводам позивач за зустрічним позовом, щодо підстав для поновлення строку.

Вважає, необ`єктивною позицію Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки обидві позовні вимоги пов`язані однорідними правовідносинами, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Предстаник позивача ОСОБА_1 адвокат Чередниченко А.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 .

Зазначає, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах. Вважає, що зустрічні вимоги не є взаємопов`язаними з первісними позовними вимогами, і задоволення зустрічних позовних вимог не виключить повністю або частково задоволення первісних позовних вимог, а їх спільний розгляд не буде сприяти оперативному, доцільному і правильному вирішенню спорів.

Окрім цього, вказує, що заявлене представником відповідача посилання у зустрічній позовній заяві про поновлення строку для подання зустрічного позову не містить посилань на обставини, які стали істотними перешкодами чи труднощами, для вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений судом строк.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача в суді заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлялись про час місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу про повернення заявнику зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що виходячи з предмету позовних вимог по первісному та зустрічному позову ці вимоги не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд цих позовів є недоцільним, а отже зустрічну позовну заяву слід повернути заявнику.

З такими висновками колегія суддів не може погодитись і зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, із ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

За змістом даної норми однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

У п.21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: - обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 про встановлення факту неправильності та внесення змін в актовому записі цивільного стану №103 від 31 серпня 2021 року,суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що спільний розгляд зустрічної позовної заяви не є доцільним, умови прийняття судом зустрічного позову відсутні, порушені розумні строки подачі зустрічного позову до суду, а також враховуючи що це лише сприятиме затягуванню часу, прийшов до переконання про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Згідно з частинами першою-третьою статтею 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 191 ЦПК України).

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Судом установлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , треті особи: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання недійсними актових записів про розірвання шлюбу. Роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали подати відзив на позовну заяву (заперечення проти позову) відповідно до вимог статті 178 ЦПК України.

Вказану ухвалу суду першої інстанції вручено представнику ОСОБА_2 07 вересня 2023 року, що підтверджується розпискою на заяві про ознайомлення зі справою.

22 вересня 2023 року представником ОСОБА_2 адвокатом Роговською А.О. подано відзив на позовну заяву.

Підготовче судове засідання по справі відбулось 29 вересня 2023 року. Після чого справа неодноразово призначалась в судове засідання.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 провадження по справі поновлено та справу призначено до розгляду.

21 жовтня 2024 року від сторони відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява про встановлення факту неправильності та внесення змін в актовому записі цивільного стану №103 від 31 серпня 2021 року, яку представники ОСОБА_2 в судовому засіданні просили прийняти та об`єднати з первісним позовом.

Зустрічний позов було скеровано, як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, з порушенням вимог ст.193 ЦПК України.

Між тим, відповідно до положень частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частинами першою-четвертою, шостою та сьомою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як вбачається із матеріалів справи представником ОСОБА_2 - адвокатом Роговською А.О. у зустрічній позовній заяві ставилось питання про поновлення судом строку на подачу зустрічного позову.

Разом з тим, з тексту оскаржуваної ухвали (його мотивувальної та резолютивної частин) не вбачається, що судом першої інстанції було вирішено поставлене питання щодо строку подання зустрічного позову.

Крім того, судом (згідно його резолютивної частини) відповідачу відмовлено у прийнятті зустрічного позову, що не відповідає вимогам ч.3 ст.194 ЦПК України, згідно якої зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши що подання зустрічного позову відбулось з порученням вимог ч.ч.1, 2 ст.193 ЦПК України, не висловився щодо питання поновлення строку для подачі зустрічної позовної заяви, та відмовив у прийнятті позову, тобто прийняв рішення, що не відповідає ч.4 ст.194 ЦПК.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості виправити встановлені процесуальні недоліки, оскільки це питання належить до компетенції суду першої інстанції, що розглядає справу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, справу слід повернути до суду першої інстанції для вирішення питання в порядку передбаченому процесуальним законом.

Керуючись статтями 193, 194, 367, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Роговської Алли Олександрівни на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , треті особи: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання недійсними актових записів про розірвання шлюбу направити до суду першої інстанції для вирішення питання в порядку передбаченому процесуальним законом.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: А.В. Гапонов

Л.П. Никифоряк

Повне судове рішення складено 04.04.2025

Головуючий суддя О.В. Агєєв