КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3668/2025 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Васильчук Ірини Богданівни, яка діє від імені та в інтересах Тернопільської митниці,на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 28 вересня 2022 року нею як агентом з митного оформлення на підставі договору про надання послуги митно-брокерських послуг №UA403020/2022/020457 до митного оформлення заявлено: товар №1 «обладнання для виробництва хлібобулочних виробів арт. MSP250MTictomicPorlanmazPMS250M спіральний тістоміс з підкатною діжею, кількість тіста (мін/макс):18/250 кг/заміс, з двома незалежними двигунами на місильний орган і діжу та реверсом діжі…», код УКТЗЕД ; товар №2 «Частини до обладнання для виробництва хлібобулочних виробів. арт. Підкатна діжа Porlanmaz PMS250M Підкатна діжа 250 кг/тіста. Діжа до спірального тістоміса PMS250M. Завантаження борошна за цикл (мін/макс) -9/150 кг. Завантаження тесту за цикл (мін/макс) 1/250 кг. Обєм діжі - 370 л…», код УКТЗЕД . 28 вересня 2022 року співробітниками Тернопільської митниці проведено частковий огляд товарів, заявлених за МД №UA403020/2022/020457, за результатами якого зроблено висновок, що товар №2 це готовий окремий виріб ємність з нержавіючої сталі, який не є частиною обладнання. 29 вересня 2022 року Тернопільською митницею прийнято рішення про визначення коду товару KT-UA-2022, відповідно до якого товар №2 має класифікуватися за кодом 739005900 згідно УКТ ЗЕД як «Ємність з нержавіючої сталі, Діжа підкатна для тістомісильної машини - Підкатная дежа Porlanmaz PMS250M Підкатна діжа 250 кг/тіста. Діжа до спірального тістоміса PMS250M. Завантаження борошна за цикл (мін/макс) -9/150 кг. Завантаження тесту за цикл (мін/макс) 1/250 кг. Об`єм діжі - 370 л. Діжа виготовлена з нержавіючої сталі - 2 шт…». 30 вересня 2022 року Тернопільською митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403020/2022/020457 з причин прийняття рішення про класифікацію товару від 29 вересня 2022 року №KT-UA-2022, а також у зв`язку з недотриманням декларантом своїх обов`язків, встановлених ст. 266 МК України. 30 вересня 2022 року нею були повторно заявлені товари до митного оформлення за №UA403020/2022/020670, оформлені та випущені у вільний обіг. 07 жовтня 2022 року співробітниками Тернопільської митниці було зроблено висновок про наявність в її діях як агента з митного оформлення ФОП « ОСОБА_1 » ознак порушення митного оформлення, передбаченого ст. 485 МК України. Був складений протокол про порушення митних правил №0052/40300/22, в якому вказано про недотримання основних правил інтерпретації, а саме правило №1 та правило №6, а також положень ст.ст. 257, 278, ч. 1 ст. 279 МК України, що в подальшому призвело до невірного визначення коду товару та недоборів митних платежів. Постановою заступника начальника Тернопільської митниці від 15 листопада 2022 року її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів - 56 646,57 грн.

Постановою Державної митної служби від 12 грудня 2022 року постанову Тернопільської митниці від 15 листопада 2022 року у справі №0052/40300/22 скасовано, а справу про порушення митних правил закрито. З метою захисту своїх прав та законних інтересів, доведення невинуватості у вчиненні правопорушення, а також доведення правильності визначення нею коду товару згідно УКТЗЕД, вона була вимушена звертатися за юридичною допомогою, що призвело до матеріальних витрат у розмірі 9 300 грн. Оплата послуг адвоката підтверджується актом наданих послуг №1 від 05 січня 2023 року відповідно до укладеного з Адвокатським бюро «Ірина Єфимченко» договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2022 року. Через незаконне притягнення до відповідальності за порушення митних правил їй була завдана моральна шкода, розмір якої розрахований відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» складає 2961,20 грн. Позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з Державного бюджету України на її користь 12261,20грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 9300,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана неправомірними діями Тернопільської митниці - відокремленого підрозділу Державної митної служби України. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно застосував положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР. Норми даного Закону застосовуються лише у разі завдання шкоди органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органами досудового розслідування, прокуратури і суду. Вважає помилковим висновок суду про доведеність факту завдання позивачці матеріальної шкоди провадженням у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил. 14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 уклала з Адвокатським Бюро «Ірини Єфимченко» договір про надання правової допомоги № 14/10/22/П, а також додаткову угоду до нього від 14 жовтня 2022 року № 1.07 листопада 2022 року ОСОБА_1 через свого представника направила до Державної митної служби скаргу на рішення Тернопільської митниці про визначення коду товару від 29 вересня 2022 року № KT-UA-2022. В подальшому представник ОСОБА_1 підготував пояснення для врахування під час розгляду справи про порушення митних правил №0052/40300/22 з викладенням технічних характеристик товару. За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 . Державною митною службою України було скасовано прийняте Тернопільською митницею рішення про визначення коду товару від 29 вересня 2022 року № KT-UA-2022. Факт задоволення Державною митною службою України скарги ОСОБА_1 та скасування рішення про визначення коду товару від 29.09.2022 №KT-UA-2022 не є допустимим та належним доказом неправомірності дій відповідного органу в розумінні норм ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Дії Тернопільської митниці в частині прийняття рішення про визначення коду товару від 29.09.2022 MKT-UA- 2022 та винесення постанови в справі про порушення митних правил №0052/40300/22 здійснені в межах визначених Законом повноважень. Скасування такого рішення контролюючим органом вищого рівня є складовою законодавчо визначеної процедури адміністративного оскарження, що жодним чином не свідчить про неправомірність дій Тернопільської митниці в частині прийняття певного рішення. Скасування в адміністративному порядку рішення про визначення коду товару від 29 вересня 2022 року №KT-UA-2022 свідчить про те, що жодної майнової шкоди позивачці завдано не було. У суду були відсутні обумовлені Законом підстави для відшкодування майнової шкоди. Сплачені позивачкою кошти за послуги адвоката щодо представництва її інтересів в рамках адміністративного оскарження рішення про визначення коду товару не є збитками.

Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 жовтня 2022 року державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Тернопільської митниці Кушнір О.В. було складено протокол №0052/40300/22 відносно ОСОБА_1 за порушення митних правил за ст. 485 МК України.

15 листопада 2022 року заступник начальника Тернопільської митниці Мацібора Ю.І. виніс постанову у справі про порушення митних правил №0052/40300/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 56 646,57 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З метою захисту своїх прав та законних інтересів ОСОБА_1 звернулася за юридичною допомогою до Адвокатського бюро «Ірина Єфимченко». 14 жовтня 2022 року між Адвокатським бюро «Ірина Єфимченко» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №14/10/22/П, а також додаткову угоду від 14 жовтня 2022 №1 до нього.

Постановою головного державного інспектора відділу організації провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з митними порушеннями Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби Заморіною О.С. від 12 грудня 2022 року, за результатами розгляду скарги адвоката Єфимченко І.В. в інтересах ОСОБА_1 постанову Тернопільської митниці від 15 листопада 2012 року у справі про порушення митних правил №0052/40300/22 скасовано, а справу про порушення митних правил №0052/40300/22 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно акту наданих послуг №1 від 05 січня 2023 року вартість послуг з надання правової допомоги ОСОБА_1 . Адвокатським бюро «Ірина Єфимченко» склала 9 300 грн. Вказану суму ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі, що підтверджено випискою АТ КБ «Приватбанк» від 05 січня 2023 року.

Суд першої інстанції стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 9300,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана неправомірними діями Тернопільської митниці - відокремленого підрозділу Державної митної служби України. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела факт завдання їй матеріальної шкоди провадженням у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, а тому позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на її користь 9300 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана неправомірними діями Тернопільської митниці - відокремленого підрозділу Державної митної служби України підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статей 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин.

При цьому держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Враховуючи положення вказаних норм, належним відповідачем у справі за позовом про відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, має бути держава. Проте ОСОБА_1 визначила відповідачем за її вимогами Державну митну службу України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

ОСОБА_1 просила стягнути з Державного бюджету України як збитки витрати на надану адвокатом Адвокатського бюро «Ірина Єфимченко» правничу допомогу, в рамках оскарження нею постанови Тернопільської митниці від 15 листопада 2012 року у справі про порушення митних правил №0052/40300/22 до Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби. Але сам факт винесення головним державним інспектором відділу організації провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з митними порушеннями Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби Заморіною О.С. постанови від 12 грудня 2022 року про скасування постанови Тернопільської митниці від 15 листопада 2012 року у справі про порушення митних правил №0052/40300/22 не є достатньою підставою для відшкодування ОСОБА_1 збитків.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України збитками є вимушеними витратами, пов`язаними із порушенням прав позивача.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Водночас згідно з процесуальним законодавством встановлено види судових витрат, порядок їх розподілу тощо. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правову допомогу та витрати, пов`язані із залученням (викликом) експертів, які можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення за правилами цивільного судочинства, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ст. 141 ЦПК України).

Отже, за правилами цивільного судочинства можуть стягуватися витрати, пов`язані із розглядом цивільної справи.

Процесуальні витрати, понесені, у іншому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову.

Відтак, процесуальні витрати по оплаті послуг адвоката понесені ОСОБА_1 в рамках оскарження постанови Тернопільської митниці від 15 листопада 2012 року у справі про порушення митних правил №0052/40300/22 до Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби, не є збитками, які можуть бути відшкодовані в рамках даного позову, оскільки не є об`єктивним наслідком неправомірної поведінки Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці.

Закон не встановлює обов`язку для кожного користуватися правовою допомогою, а лише надає особі відповідне право. Тоді як шкода, яка може бути відшкодована в порядку ст.ст. 22, 1166 ЦК України, має бути невідворотним наслідком неправомірної поведінки завдавача і не може бути поставлена в залежність від вчинення або невчинення потерпілою особою певних дій.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди. Відповідно, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 рокупідлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди рішення суду першої інстанції позивачкою не оскаржене, а відтак, воно підлягає залишенню без змін в даній частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Васильчук Ірини Богданівни, яка діє від імені та в інтересах Тернопільської митниці, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року скасувати в частині вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці про відшкодування майнової шкоди, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Тернопільської митниці про відшкодування майнової шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.