справа № 631/86/25
провадження № 2/631/438/25
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
07 квітня 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т. М.,
за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1276567 від 28 січня 2025 року діє адвокат Мякота Тетяна Миколаївна, звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й зареєстрований 18 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 127.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач, ОСОБА_1 , у судове засідання, призначене на 07 квітня 2025 року, не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.
01 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 1713/25-вх., відповідно до якої просила суд подану нею позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду у зв`язку з примиренням сторін. Також у своїй заяві ОСОБА_1 повідомила, що наслідки залишення позовної заяви без розгляду їй відомі.
Представник позивача адвокат Мякота Тетяна Миколаївна у судове засідання, призначене на 07 квітня 2025 року, також не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України.
Разом із тим, 02 квітня 2025 року представник позивача адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулась на адресу суду з клопотанням, що було зареєстроване за вхідним № 1765/25-вх., відповідно до якого просила суд задовольнити заяву позивача, ОСОБА_1 , про залишення позовної заяви без розгляду, яка була подана останньою на адресу суду 01 квітня 2025 року, розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що наслідки залишення позовної заяви без розгляду, передбачені статтею 257 Цивільного процесуального кодексу України, стороні позивача зрозумілі.
Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання теж не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно у відповідності до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, ніяких клопотань чи заяв на адресу суду не направляв.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Положеннями частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Про наявність такого клопотання у сторони позивача свідчать відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи.
Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності позивача та його представника, а також відповідача, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду або відмову у задоволенні клопотання, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, суд виходить з наступного.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.
Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).
Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду.
Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника.
Частиною 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як зазначено в частині 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
При цьому відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 64 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, представник, якій має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Судом встановлено, що у даній справі від імені та інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1276567 від 28 січня 2025 року діє адвокат Мякота Тетяна Миколаївна (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1646, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 21 березня 2017 року № 4). При цьому, вказаний ордер ніяких застережень щодо обмеження повноважень представника позивача на вчинення певної процесуальної дії, а саме: щодо подання від імені та в інтересах позивача заяви про залишення її позову без розгляду не містять.
Як визначено у пункті 3 частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства України суд виходить з того, що оскільки подати заяву про залишення позову без розгляду є правом позивача, який на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу. При цьому надане позивачу право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи.
Таким чином, вивчивши заяву позивача, ОСОБА_1 , та її представника адвоката Мякоти Тетяни Миколаївни про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає за можливе їх задовольнити та залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оскільки розгляд справи по суті так й не розпочався.
Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 12, 13, 43, 58, 60, 64, 128, 131, 197, 198, 223, пунктом 5 частини 1 статті 257, статтями 258 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, статтями 353 355 Цивільного процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Мякоти Тетяни Миколаївни про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська