Справа № 542/2254/24
Провадження № 2/542/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Гринь О.О.,

справа № 542/2254/24

секретар судового засідання: Коркішко А.М.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Полтавської області Уманець М.В.,

представник позивача адвокат Олійник Л.М.

вимоги позивача: визнання права власності в порядку спадкування на нежитлову будівлю,

Стислий виклад позиції позивача.

11.12.2024 представник позивача Олійник Л.М., яка діє на підставі ордера про надання правничої допомоги ВІ № 1264301 (а.с. 10) через підсистему Електронний суд звернулась до Новосанжарського районного суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на нежитлову будівлю (площадка для вигулу великої рогатої худоби), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У позовній заяві зазначила, що ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є також донька померлого ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Уманцем М.В. заведена спадкова справа № 124/2023 від 14 листопада 2023 року, подані заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 на будівлю (площадка для вигулу ВРХ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою від 29.10.2024 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтв про право на спадщину так як з поданих документів вбачається, що відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на вищевказане спадкове майно. Інформація про реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний вид майна відсутня. Нежитлова будівля належала померлому на підставі протоколу загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв № 6 від 28.02.2006 та акту прийому-передачі майна у власність громадянам, які мають право на майновий пай ПАФ «МАЯК» від 01.04.2006. Але спадкодавець ОСОБА_3 не здійснив за життя державну реєстрацію на вищезгаданий об`єкт нерухомого майна, самочинне будівництво чи перепланування відсутнє.

Згідно зі ст. 1279 ЦК України переважне право окремих спадкоємців на виділ їм спадкового майна в натурі має той спадкоємець, який спільно зі спадкодавцем користувався спадковим майном. Позивач тривалий час користувався даним нерухомим майном та проводив там необхідні ремонтні роботи.

Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Але позивач та відповідач позбавлені можливості оформити право власності на дане нерухоме майно шляхом укладення договору про поділ спадкового майна з подальшим отриманням свідоцтва про спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно.

Визнання права власності в порядку спадкування за законом є належним способом захисту прав спадкоємця, якщо вбачаються перешкоди в оформленні його спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку із чим позивач просить задовольнити його вимоги.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2025 витребувано від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. копію спадкової справи № 124/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У заяві від 20.12.2024 відповідачка повідомила, що в порядку поділу спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 1279 ЦК України досягла зі своїм братом ОСОБА_1 згоди про те, що в порядку спадкування йому відходить нежитлова будівля (площадка для вигулу ВРХ), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що не порушує її прав та інтересів як спадкоємця.

Ухвалою суду від 13.02.2025 відмовлено у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову та продовжено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 159), в судове засідання не з`явися, 07.03.2025 подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 151-152).

Відповідач ОСОБА_2 про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала. 11.02.2025 подала заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 140, 160).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Полтавської області Уманець М.В. про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі третьої особи (а.с. 157, 158).

Представник позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві просила позов задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції 02.10.2023 (а.с. 11).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим Малокобелячківським відділом ЗАГС 28.12.1968 (а.с. 15).

Відповідно до заповіту, складеного 24.12.2005 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області, посвідченого секретарем Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району, свою земельну частку пай ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 (а.с. 103, 125).

Відповідно до заповіту, складеного 24.12.2005 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області, посвідченого секретарем Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 103 зворот, 124 зворот).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) у Спадковому реєстрі за номерами 43508608 та 43508625 зареєстровані заповіти ОСОБА_3 , які зберігаються в Малокобелячківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 126).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та листа Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. № 01-16/13 від 27.01.2025, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 124/2023 (а.с. 104, 127).

14.11.2023 до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 (а.с. 122 зворот).

Також 14.11.2023 із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. звернулися ОСОБА_1 син померлого та ОСОБА_2 дочка померлого (а.с. 123, 123 зворот).

12.04.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. із заявами про видачу свідоцтв на право на спадщину за заповітами (а.с. 127, 128).

12.04.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманцем М.В. ОСОБА_2 видано:

свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на приватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 732, відомості про яке внесено до Спадкового реєстру 12.04.2024 (а.с. 129-130);

свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 047646, виданого Малокобелячківською сільською Радою народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області 25.11.2002, площею 0,1537 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0311, зареєстроване в реєстрі за № 733, відомості про яке внесено до Спадкового реєстру 12.04.2024 (а.с. 129-131);

свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, що розташована на території: село Малий Кобелячок, Полтавський (Носанжарський) район, Полтавська область, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 047646, виданого Малокобелячківською сільською Радою народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області 25.11.2002, площею 0,2100 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0310, зареєстроване в реєстрі за № 734, відомості про яке внесено до Спадкового реєстру 12.04.2024 (а.с. 132-133);

свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, що розташована на території: село Малий Кобелячок, Полтавський (Носанжарський) район, Полтавська область, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 047646, виданого Малокобелячківською сільською Радою народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області 25.11.2002, площею 0,6423 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0036, зареєстроване в реєстрі за № 735, відомості про яке внесено до Спадкового реєстру 12.04.2024 (а.с. 133-134).

12.04.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманцем М.В. ОСОБА_1 видано:

свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, що розташована на території: село Малий Кобелячок, Полтавський (Носанжарський) район, Полтавська область, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 079923, виданого Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 15 червня 2005 року, площею 2,6780 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:004:0105, зареєстроване в реєстрі за № 736, відомості про яке внесено до Спадкового реєстру 12.04.2024 (а.с. 135-136).

Згідно з архівним витягом із протоколу № 1 розподільчих зборів по КСП «Маяк» від 24.02.2000, якими вирішувалось питання про затвердження матеріалів по паюванню майна, ухвалено:

Затвердити матеріали по паюванню майна. Розпайовано майна на суму 4902270 гр., що припадає на 1 умовний людинодень 1,31 грн, включаючи 1999 р.. Всього пайщиків 878 осіб працюючих та пенсіонерів, вибувші та померлі 451 особа. І всього майнові паї розподілено 1329 чол. З оплатою 1 л/дня 1,31 грн. В середньому на одного працюючого та пенсіонера припадає 4532 грн, на вибувших і померлих 2045 грн, а в середньому 3688 грн. Списки на майновий пай затвердити (оприлюднити), укласти договори оренди.

До списку членів КСП «Маяк», які мають право спільних паїв згідно з рішенням зборів уповноважених, затверджених протоколом № 2 за № 316. 10958 внесено ОСОБА_3 (а.с. 170).

Відповідно до акту прийому-передачі майна у власність громадян, які мають право на майновий пай в ПАФ «Маяк» (с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області) від 01.04.2006 спостережна рада передала ОСОБА_3 площадку для вигулу ВРХ (фундамент з навісом та перегородками) (а.с. 34).

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 30.09.2024 на замовлення ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 розташована будівля (площадка для вигулу ВРХ), загальною площею приміщення 723 кв. м (а.с. 44-50).

Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 30.09.2024 проведено первинну технічну інвентаризацію будівлі (площадки для вигулу ВРХ), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану в Реєстрі за № 750 (а.с. 35-44).

Ринкова вартість будівлі (площадки для вигулу ВРХ), розташованої в АДРЕСА_1 , становить 1 104 994, 00 грн, що підтверджується висновком експерта № 81-24 за результатами проведення оціночно-будівелного дослідження від 23.10.2024, здійсненого судовим експертом Маківським М.В. (а.с. 51-65).

29.10.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманцем М.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будівлю (площадку для вигулу ВРХ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не надано правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на будівлю (площадку для вигулу ВРХ) (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Приватна агрофірма «Маяк», , що знаходилось за адресою: село Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області припинило свою діяльність (а.с. 170 зворот 172).

Згідно з листом № 07-05-Н/123 від 08.10.2024 архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації документи ПАТ «Маяк», КСП «Маяк» на державне зберігання до архівного відділу Полтавської РВА не надходили (107).

Відповідно до повідомлення арбітражного керуючого - ліквідатора підприємства банкрута Приватної агрофірм «Маяк» до ліквідаційної маси Приватної агрофірми «Маяк» нерухоме майно на нежитлову будівлю (площадка для вигулу ВРХ), що знаходиться за адресою: село Малий Кобелячок, провулок Урожайний, 11 а, Полтавський район, Полтавська область не входило, оскільки не перебувало на балансі підприємства-банкрута (а.с. 168).

Згідно з повідомленням Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (лист № 712/04-13 від 03.04.2025) документи ПАТ «Маяк», КСП «Маяк» на зберігання до виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради не передавалися (а.с. 169)

Стаття 41 Конституції України гарантує непорушність права власності. Відповідно до вказаної норми ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено такі види спадкування: спадкування за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно звернулися із заявами про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , тобто є такими, що прийняли спадщину.

Статтею 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Правовідносини щодо порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств були врегульовані Указом Президента України від 29.01.2001 № 62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" та Наказом Міністерства агропромислової політики від 14.03.2001 р. № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств».

Згідно з Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» були створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам) які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Пунктами 8 та 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства агропромислової політики від 14.03.2001 р. № 62 передбачено способи використання паїв їх власниками, відповідно до якого кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно з пунктом 10 Порядку з метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія: приймає від власників майна заяви на ім`я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення; на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність; складає список осіб, які з різних причин не прийняли жодного із рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями; для визначення розмірів майнових паїв членів реорганізованого підприємства та належного оформлення реалізації їх прав, за кожною із таких груп обчислює: загальну вартість майнових паїв, що належать співвласникам, та загальний відсоток цих паїв у пайовому фонді реорганізованого підприємства, який записується у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена коллективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат); загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток паїв осіб у пайовому фонді реорганізованого підприємства, які виявили бажання отримати паї в індивідуальну власність; загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток невитребуваних паїв; визначає, виходячи із уточненої величини пайового фонду реорганізованого підприємства та відповідно до структури пайового фонду, вартість майна за групами, відображеними в структурі пайового фонду; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Згідно з п. 12 збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, зокрема і для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність.

Відповідно до п. 15 Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. На виконання Указу Президента України від 29 січня 2001 р. N 62 постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення .

Згідно з пунктом 2 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення для визначення розмірів майнових паїв членів підприємств затверджується Положення про порядок паювання майна; складаються списки осіб, які мають право на майновий пай; визначаються індивідуальні майнові паї. Положення затверджується загальними зборами членів підприємств, які є співвласниками його майна. Відповідно до пункту 2 цього Положення до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай.

Пунктами 13 та 14 Порядку встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

З метою забезпечення документального посвідчення права власності громадян на майнові паї та вільного застосування цього права відповідно до Указу Президента України від 29 січня 2001 року N 62 та Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177, наказом Міністерства аграрної політики від 23 березня 2001 року № 79 затверджено Порядок видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до вказаного порядку Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Свідоцтво видається громадянину особисто або особі, яка має право на його отримання. Свідоцтво видається, якщо особа, яка має право на майновий пай, не отримала його у натурі, грішми або цінними паперами.

Власникам Свідоцтв майно виділяється на підставі рішення загальних зборів осіб, які мають право на майнові паї реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства (далі - підприємства), та актів приймання-передавання майна.

Свідоцтво засвідчується підписом голови відповідної ради та гербовою печаткою.

Свідоцтво реєструється у Книзі обліку. Реєстраційний номер ставиться на Свідоцтві.

Порядком видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 23 березня 2001 року № 79, передбачено, що при видачі майна у натурі конкретному власнику у відповідності із рішенням загальних зборів співвласників майна підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна вилучає Свідоцтво і робить на ньому запис про видачу майна в натурі. При цьому вказується номер та дата акта приймання-передавання майна, ставиться підпис керівника підприємства та печатка підприємства.

Підприємство, яке видало майно в рахунок майнового паю, протягом п`яти днів із дня підписання акта приймання - передавання майна передає сільській (селищній, міській) раді, яка видала Свідоцтво, копію акта приймання - передавання майна та Свідоцтво з відміткою про видачу майна у натурі.

Сільська (селищна, міська) рада на підставі цих документів робить відмітку про отримання майна в натурі в Книзі обліку та в списку осіб, які мають право на майновий пай реорганізованого підприємства, і на основі якого видано Свідоцтво.

Абзацом 12 пункту 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення передбачено, що у разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Згідно з п. 51 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств є Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою та акт приймання-передачі нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину після померлого ОСОБА_3 на нежитлову будівлю (площадку для вигулу ВРХ), розташовану в АДРЕСА_1 , однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що на спадкове майно не надано правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на будівлю.

Відповідно до пункту 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання права власності на майновий пай, як доказ належності нерухомого майна площадки для вигулу ВРХ спадкодавцю ОСОБА_3 позивачем надано:

архівний витяг із протоколу № 1 розподільчих зборів по КСП «Маяк» від 24.02.2000, якими затверджено матеріали по паюванню майна КСП, а також внесено до списку членів КСП «Маяк», які мають право спільних паїв згідно з рішенням зборів уповноважених, затверджених протоколом № 2 за № 316 ОСОБА_3 ;

акт прийому-передачі майна у власність громадян, які мають право на майновий пай в ПАФ «Маяк» від 01.04.2006, згідно із яким спостережна рада передала ОСОБА_3 площадку для вигулу ВРХ (фундамент з навісом та перегородками),

технічний паспорт на вказане майно;

витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва,

довідку про ринкова вартість будівлі.

Суд не бере до уваги докази надані представником позивача, а саме:

копію Свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ПО XVI № 169953, виданого 30.11.2004 Малокобелячківською сільською радою ОСОБА_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , у якому вказано, що ОСОБА_3 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Маяк» ПАФ «Маяк» с. Малий Кобелячок, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 17.04.2001. Частка ОСОБА_3 визначена в розмірі 2500 гривень. На зворотному боці Свідоцтва зазначено, що: «Майно виділено в натурі на суму 2500 грн згідно протоколу № 6 загальних зборів від 28.02.2006. Секретар, міститься підпис без його розшифрування (а.с. 108);

копію протоколу загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв від 28.02.2006 ТОВ «Наука-Агро-Маяк» (с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області), відповідно до якого загальні збори вирішили задовольнити заяву ОСОБА_3 , про виділення в рахунок майнового паю нерухоме майно площадку для вигулу ВРХ (фундамент з навісом та перегородками) (а.с. 18-33, 30).

Відповідно до ч. 2, 5 та 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Вказані копії документів, надані адвокатом Олійник Л.М., - завірені її особистим підписом, однак оригінали вказаних документів представник позивача в судове засідання не надала, вказавши, що оригінали відсутні, походження копії документів пояснити не змогла.

Долучені до матеріалів справи копія технічного паспорту, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, та довідка про ринкова вартість будівлі не є , доказами які б підтверджували будь-яке право особи, у тому числі право власності.

Допустимих доказів того, що ОСОБА_3 був включений до списку осіб, які мають право на майновий пай в ПАФ «Маяк», що йому було видано свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), а також, доказів того, що йому був виділений майновий пай в натурі - суду надано не було

На думку суду, сам акт прийому-передачі майна у власність громадян, які мають право на майновий ПАФ «Маяк», за відсутності інших доказів, не є достатнім доказом та не може свідчити про належність спадкодавцю ОСОБА_3 нерухомого майна площадки для вигулу ВРХ, а отже не може вважатися достатньою підставою для задоволення позову.

Суд вважає, що позивачем не доведено достатніми, належними та допустимими доказами належність спадкодавцеві ОСОБА_3 нерухомого майна площадки для вигулу ВРХ.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладено в пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівлю (площадку для вигулу ВРХ). Спірне майно, що не охоплене заповітами спадкодавця, отже до вказаних правовідносин слід застосовувати норми, що регулюють спадкування за законом.

20.12.2024 відповідач надала заяву, у якій повідомила, що в порядку поділу спадкового майна досягла зі своїм братом ОСОБА_1 згоди, про те, що в порядку спадкування йому відходить нежитлова будівля (площадка для вигулу ВРХ), що не порушує її прав та інтересів як спадкоємця. Ухвалою суду від 13.02.2025 відмовлено у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, оскільки, на думку суду, без дослідження доказів у цій справі, неможливо визначити чи відбудеться порушення вимог закону а також прав та інтересів інших осіб, внаслідок прийняття судом визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження.

ОСОБА_1 як на підставу позову посилається на те, що оригінал правовстановлюючого документа втрачено, у зв`язку із чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину. Тобто у даному випадку відсутні докази належності майна спадкодавцю та входження його до спадкової маси. Суд також звертає увагу, що у справі відсутні докази належності вказаного майна і будь-якій іншій особі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 335 ЦК України річ, яка не має власника або власник якої невідомий є безхазяйною . Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Отже, відповідно до наведених норм у випадку відсутності власника майна право на таке майно матиме територіальна громада у межах якої воно розміщено.

Даний спір стосується як належності майна спадкодавцю та входження його до спадкової маси так і розподілу вказаного майна між спадкоємцями. У разі відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із не доведенням належності спадкового майна спадкодавцю та відсутності власника майна право на таке майно матиме Новосанжарська територіальна громада, тому суд вважає, що співвідповідачем у даній справі має бути Новосанжарська територіальна громада в особі Новосанжарської селищної ради.

Оскільки право на спадкове майно мають два спадкоємці, і позивач звертається одночасно з позовом про розподіл спадкового майна другим співвідповідачем має бути ОСОБА_2 .

У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не доведено достатніми належними та допустимими доказами належність майна площадки для вигулу ВРХ спадкодавцю, також до участі в справі позивачем не залучено належного співвідповідача Новосанжарську селищну раду, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на нежитлову будівлю (площадку для вигулу великої рогатої худоби) слід відмовити.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 8840,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачеві не присуджуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Полтавської області Уманець М.В., про визнання права власності в порядку спадкування на нежитлову будівлю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Полтавської області Уманець Михайло Вячеславович, місцезнаходження: пл. Перемоги, 11, селище Нові Санжари, Полтавська область, 39400.

Повне судове рішення складено 09.04.2025.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь