Провадження №2/748/104/25
Єдиний унікальний № 748/4282/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого - судді Костюкової Т.В.

за участю секретаря Гофрик К.С. ,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Хоменко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 та Ніжинська міська рада Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 01.01.2015 року та до дня смерті ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 січня 2015 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне померлому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що з 01 січня 2015 року він почав проживати з ОСОБА_3 до дня смерті останнього за адресою: АДРЕСА_2 як особи, які надавали один одному взаємну підтримку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов`язки. Вказує, що спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги у спадкодавця відсутні, а тому 30 червня 2024 року позивач звернувся до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 270/2024 після смерті ОСОБА_3 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, з огляду на те, що він не надав документ, який підтверджував би факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження .

Відповідач у строк встановлений в ухвалі суду відзиву на позовну заяву не подав.

Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 03 січня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він з 2015 року проживав з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 . До часу смерті останнього. Для померлого він був єдиною сім`єю, після смерті ОСОБА_3 позивач вказує, що займався його похованням особисто, видана за життя довіреність ОСОБА_3 на його ім`я від 19.11.2022 року підтверджує, що між ними були тісні взаємовідносини, інших осіб, які піклувалися про померлого не було, а відтак наявні всі підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача - адвокат Хоменко М.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, будучи повідомленою належним чином явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Ніжинська міська рада, будучи повідомленою належним чином явку свого представника в судове засідання не забезпечила. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує ( а.с 86)

ОСОБА_2 , про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку визначеному ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася.

Суд заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 63 років помер ОСОБА_3 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28 лютого 2024 року складено відповідний актовий запис № 273, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 5 вересня за № 4 ( а.с 60-61)

Також з вищевказаного витягу вбачається, що реєстрація актового запису про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян проведена на підставі заяви завідувача контори (похоронного обслуговування) Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління» ОСОБА_4 . В актовому записі міститься відмітка про те, що поховання здійснювалося за бюджетні кошти на підставі розпорядження Мукачівського міського голови № 23/35-24 від 22.01.2024 року.

В судовому засіданні був здійснений огляд розпорядження Мукачівського міського голови № 23/35-24 від 22.01.2024 року, яке є у відкритому доступі на сайті Мукачівської міської ради ( Мукачівська міська рада/Документи/ Розпорядження міського голови з основної діяльності/ Пошук офіційних документів за наступними критеріями: номер документа: № 23/35-24 , період з 22.01.2024 року) з якого вбачається , що на підставі звернення заступника директора комунального некомерційного підприємства «Лікарня Святого Мартина» Мирослава Гавришко віл 15.01.2024 року № 115/01-11 щодо проведення поховання за бюджетні кошти померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_3 та враховуючи відсутність осіб, які б могли провести поховання, було доручено управлінню міського господарства Мукачівської міської ради провести оплату ритуальних послуг на поховання померлого ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів, а Мукачівському міському комунальному підприємству «Ремонтно-будівельне управління» провести поховання померлого ОСОБА_3 , тіло якого знаходиться в морзі КНП «Лікарня Святого Мартіна».

З відповіді Єдиного демографічного реєстру за № 828509 від 07.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 22.03.2021 року був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с 39)

З дослідженої в судовому засіданні довідки про місце проживання особи без реєстрації місця проживання № 101 від 18.03.2024 року слідує, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав з 2015 року без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.25)

Суд відмічає, що вказана довідка не містить відомостей щодо місця проживання ОСОБА_3 на час смерті останнього.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон віжчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27.09.2024 року ( номер інформаційної довідки 396799516) вбачається, що ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с 21-23)

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0.0688 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер :04:014:0306, що належали ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку від 01 жовтня 2020 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме за № 1433 ( а.с 12-13)

З дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2020 року за № 226482081 вбачається, що 01 жовтня 2020 року на підставі договору дарування № 1433, від 01.10.2020 року була проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки піж житловим будинком за ОСОБА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер 54369621 від 01.10.2020) ( а.с 24)

З дослідженого в судовому засіданні Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 78343762 від 13.09.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернігівською районною державною нотаріальною конторою 30.08.2024 року була заведена спадкова справа №270/2024 ( а.с 26)

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 78770729 від 16.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складав ( а.с 66)

З листа завідувача Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В.В. за № 1336/02-14 від 03.09.2024 року вбачається, що після отримання 30.08.2024 року заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини , остання була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за № 571/02-14 і заведена спадкова справа №270/2024 , а також повідомлено позивача про необхідність надання до нотаріальної контори довідки щодо останнього зареєстрованого місця реєстрації померлого ОСОБА_3 із зазначенням кола осіб з якими він був зареєстрований, а також рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю спадкодавця ОСОБА_3 разом зі спадкоємцем ОСОБА_1 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ( а.с 27)

В подальшому державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1409/02-31 від 13.09.2024 року, з якої слідує, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 через відсутність документу які би підтверджував факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ( а. с.28)

На підтвердження існування взаємних прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позивач надав довіреність від 19.11.2022 року, що посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бірюковою О.В. та зареєстрована в реєстрі за № 359, з якої вбачається, що ОСОБА_3 місцем реєстрації, якого зазначено в довіреності АДРЕСА_3 уповноважив ОСОБА_5 представляти інтереси з питань придбання майна, приватизації та відчуження майна, з питань державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, представлення інтересів у Центрі надання адміністративних послуг з питань зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації за іншою адресою, отримання довідок, витягів, представляти інтереси з будь-яких питань у відносинах з громадянами та юридичними особами, а також у комерційних та державних банках при користуванні та розпорядженні відкритих на імя ОСОБА_3 рахунків та ін ( а. с.32)

З дослідженого Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 48830233 від 19.11.2022 року вбачається, що до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис під № 54586913 про посвідчення довіреності від 19.11.2022 року . Номер у реєстрі нотаріальних дій 359, бланк НСЕ 940442. Особа, яка видала довіреність ОСОБА_3 Ідн: АДРЕСА_4 ( а.с 33)

З відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові від 12.11.2024 року за № 29405/2608-22-24-33.23/33.23 вбачається, , що в архіві відділу наявний актовий запис № 307 від 01.03.1983 року про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що складений відділом ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_3 ( а.с 89)

Свідок ОСОБА_7 , пояснила, що перебуває у дружніх відносинах з позивачем, так як вони та їх діти періодично спілкуються між собою та проводять разом дозвілля. Їй відомо, що ОСОБА_3 проживав у брата позивача у м. Чернігові, після смерті якого почав жити у ОСОБА_1 у с. Павлівка. Приблизно десь у грудні 2023 перед Новим роком ОСОБА_3 зник і їй нічого невідомо було про місце його знаходження. В подальшому вона дізналась, що ОСОБА_3 помер на Західній Україні, хто здійснював поховання їй невідомо, як і того де він похований. Вказує, що родичі ОСОБА_3 його не навідували, про їх існування померлий за життя говорити не хотів, не працював, підтвердити наявність спільного бюджету ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона не може, так як такі обставини їй достеменно невідомі.

Свідок ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_3 проживав з позивачем з початку 2016-2017 року у АДРЕСА_2 . До цього проживав у його брата ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 . У ОСОБА_1 з ОСОБА_3 були гарні відносини, вони разом їздили на базар, позивач давав гроші ОСОБА_3 на цигарки, доходу ОСОБА_3 не мав, не працював. Перед Новим роком ОСОБА_3 кудись пропав, а потім їй стало відомо, що він помер. Про обставини поховання ОСОБА_3 їй невідомо.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 08 серпня 2023 року у справі № 752/13615/20-ц, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20, від 25 червня 2024 року у справі № 125/1873/22.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги також можуть братися показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фото/відео матеріали, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Судом під час огляду розпорядження Мукачівського міського голови № 23/35-24 від 22.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у комунальному некомерційному підприємстві «Лікарня Святого Мартина» , що розташована у м. Мукачеві . Закарпатської області, з чого слідує, що останнім відомим місцем проживання ( знаходження) ОСОБА_3 є м. Мукачево Закарпатської області.

Вказана обставина узгоджується з інформацією, що зазначена в повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 за № 4 від 05.09.2024 року, де у відомостях про померлу особу місцем смерті вказано: Україна, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево ( а.с 60-61)

У вказаному Витягу за № 4 від 05.09.2024 року відображені відомості щодо місця проживання померлого: АДРЕСА_3 .

Судом під час судового розгляду з дослідженого під час огляду розпорядження Мукачівського міського голови № 23/35-24 від 22.01.2024 року було встановлено, що ОСОБА_3 був похований за кошти які були виділені управлінням міського господарства Мукачівської міської ради та безпосередньо поховання померлого було здійснено Мукачівським міським комунальним підприємством «Ремонтно-будівельне управління» місцем знаходження якого є Закарпатська область, місто Мукачеве, вулиця Ужгородська, будинок 17-А.

З дослідженої в судовому засіданні довідки про місце проживання особи без реєстрації місця проживання 14-16-1 № 101 від 18.03.2024 року слідує, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав з 2015 року без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , однак суд не бере до уваги вказану довідку виходячи з наступного.

У разі відсутності спадкодавця відмітки про реєстрацію його місця проживання зі спадкоємцем , доказом постійного проживання може бути довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставиною, яка має бути встановлена і доведена під час судового розгляду є встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

Часом відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем надана довідка з «Центру надання адміністративних послуг» Киїнської сільської ради від 18.03.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав за з 2015 року без реєстрації місця проживання адресою: АДРЕСА_2 ( а. 25).

Проте, даний доказ є неналежним та не підтверджує обставин, які мають бути доведені під час судового розгляду даної категорії справ, з огляду на те, що в ній відсутня інформація щодо того чи дійсно позивач і померлий проживав за визначеною адресою саме на час відкриття спадщини. Констатація факту проживання з 2015 року без реєстрації місця проживання адресою: АДРЕСА_2 позивача з ОСОБА_3 , без зазначення часу до якого останні проживали разом та чи мало місце проживання даних осіб час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), враховуючи встановлені судом обставини, що місце смерті ОСОБА_3 є м. Мукачево, нівелює доказове значення довідки як належного доказу.Долучена позивачем в якості доказу довіреність на підтвердження наявності взаємних прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , видана спадкодавцем на ім`я позивача, не свідчить про спільний побут та взаємні права та обов`язки.

В судовому засіданні з показань свідків знайшло підтвердження факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 в період часу починаючи з 2016-2017 року, однак обставина проживання померлого з позивачем на час відкриття спадщини належними доказами не встановлено.

Доказів спільних витрат та взаємодопомоги, що свідчили б наявність взаємних прав та обов`язків між померлим та позивачем суду не надано. В судовому засіданні свідки вказали, що ОСОБА_3 не працював, на пенсії не перебував, однак дана обставина не свідчить про автоматичне утримання померлого ОСОБА_1 , виходячи з того, що матеріали справи не містять інформації про наявність доходів у позивача. Відомості про місце роботи ОСОБА_1 суду не надані.

Надаючи оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд виходить з того, що ці докази не є належними та достатніми доказами, з якими закон пов`язує правовий статус члена сім`ї та осіб, які проживають однією сім`єю, а також не є доказами, які підтверджують сукупність обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як то ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, тощо.

Показання свідків носять загальний характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у подібних правовідносинах. Крім того, показаннями свідків за відсутності інших належних доказів не може бути встановлений факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років саме до часу відкриття спадщини.

Сам по собі факт тривалого проживання позивача зі спадкодавцем за його життя, не свідчить про наявність між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї та не є достатньою підставою для встановлення факту проживання позивача із спадкодавцем протягом п`яти років до відкриття спадщини.

Оскільки про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з недоведеністю факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 01.01.2015 року та до дня смерті ОСОБА_3 , відсутні підстави для задоволення позовної вимоги, щодо визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, адже остання залежить від задоволення першої позовної вимоги, тобто є похідною.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст, 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 та Ніжинська міська рада Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

Відповідач: Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, , Чернігівська область, Чернігівський район, с. Киїнка, вул. Перемоги, 30

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_5

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ніжинська міська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Івана Франка, 1

Суддя Т.В.Костюкова