Справа № 353/195/25
Провадження № 2/353/208/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 . Свої вимоги обґрунтували тим, що станом на 01.07.1990 року в АДРЕСА_1 проживали вони та чоловік/батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їм на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в рівних частках по 1/4 частині кожному по вищевказаній адресі, тип двору - колгоспний. Документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок відсутній і не зареєстрований в належному порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік/батько ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вони прийняли спадщину після його смерті, оскільки проживали разом та вели господарство. Останні звернулися додержавного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на будинковолодіння. Даний факт позбавляє їх можливості оформити спадщину за законом після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 . У зв`язку з вищевказаним, просили суд визнати за ними право власності на належні їм по 1/4 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; по 1/12 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 .

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили справу розглянути без їхньої участі.

Представник відповідача, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в підготовче судове засідання не з`явився. 14.03.2025 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 37).

10.03.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги с. Гринівці Тлумацького району, Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, яка видана Гринівецьким старостинським округом № 4 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 07.03.2025 року № 29, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який збудований до 05.08.1992 року, числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1949 року народження - голова двору; ОСОБА_1 , 1957 року народження дружина; ОСОБА_5 , 1979 року народження дочка; ОСОБА_6 , 1982 року народження дочка. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка передана у власність згідно рішення 9 сесії Гринівецької сільської ради від 22 грудня 1999 року. Свідоцтво про право власності на вказаний об?єкт нерухомого майна не видавалося, право власності в господарській книзі не реєструвалося (а.с. 12).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 станом на 01.07.1990 рік проживали в будинку, яке належало колгоспному двору, то їм правомірно належало по 1/4 частині майна господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 02.03.2025 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, 111,7 кв.м., літньої кухні, 38,5 кв.м., сарая, 25,4 кв.м., сарая, 25,8 кв.м., сарая, 20,7 кв.м., альтанки, 5,0 кв.м., вбиральні, 1,5 кв.м., криниці, 4,8 п.м, огорожі, 55,3 кв.м., огорожі, 37,8 кв.м., вимощення, 15,5 кв.м. (а.с. 4-7).

Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із реєстраційним номером: ТI01:9377-4510-7720-7397, що підтверджується повідомленням ФОП ОСОБА_7 від 02.03.2025 року (а.с. 8).

27.11.1976 року позивач ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.11.1976 року (а.с. 17).

Позивач, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.07.1979 року (а.с. 18). 18.12.1999 року остання уклала шлюб із ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.03.2022 року (а.с. 20).

Позивач, ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28.01.1983 року (а.с. 19). 29.01.2014 року остання уклала шлюб із ОСОБА_12 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 29.01.2014 року (а.с. 21).

Чоловік/батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 13).

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно довідки № 30 від 07.03.2025 року, яка видана Гринівецьким старостинським округом № 4 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 , що був постійним жителем с. Гринівці, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_1 , яка проводила похорон та вели спільне господарство. На день смерті спадкодавець ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1957 року народження дружина; ОСОБА_5 , 1979 року народження дочка; ОСОБА_6 , 1982 року народження дочка. Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Гринівецької сільської ради не посвідчувався (а.с. 11).

Отже, позивачі прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 , оскільки до дня його смерті постійно проживали разом з ним, та були зареєстровані у спадковому домоволодінні.

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі звернулися до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністюправовстановлюючого документа про право власності на будинковолодіння, так як немає в наявності, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 701/02-31 від 03.12.2024 року, № 702/02-31 від 03.12.2024 року, № 703/02-31 від 03.12.2024 року (а.с. 14, 15, 16).

Відповідно до копії спадкової справи № 168/2006 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківського району Івано-Франківської області, позивачі є єдиними спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину,оскільки ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою та частково оформила її; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент смерті спадкодавця були неповнолітніми та вважаються таким, які прийняли спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 40-61).

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно ч. 3 ст. 1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 1222, 1268 ЦК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та керуючись ст. 13, 89, 200, 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а саме: на належну їй, як члену колгоспного двору - 1/4 частку та на 1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а саме: на належну їй, як члену колгоспного двору - 1/4 частку та на 1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , а саме: на належну їй, як члену колгоспного двору - 1/4 частку та на 1/12 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .

Відповідач: Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. І. Макуха, 12, м. Тлумач, Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2025 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК