Справа № 639/6714/24
Провадження №2/639/830/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/6714/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства «Універсал банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг «Monobank» від 17.01.2019 у розмірі 12 553,35 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Починаючи з травня 2020 року онбординг відбувається шляхом відео верифікації працівником банку дистанційно, дія шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

17.01.2019 ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язувалась виконувати його умови.

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, за нею утворилася заборгованість, що станом на 11.07.2024 становить 12 553,35 грн.

Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.01.2019 у розмірі 12 553, 35 грн. (дванадцять тисяч пўятсот пўятдесят три гривні 35 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року у цивільній справі №639/6714/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитомзадоволено.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року у цивільній справі №639/6714/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом скасовано. Справу призначено до судового розгляду.

10 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якої повідомила, що вважає, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та незаконними і не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З наданих позивачем умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк, які містять тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, не вбачається, що з такими умовами був ознайомлений відповідач, оскільки жодних доказів на підтвердження їх підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом, позивачем до суду не надано. Окрім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту, та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Наявні у матеріалах справи Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг (далі Умови) затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 і набули чинності з 27.11.2021 (про що зазначено у цьому документі), натомість анкета-заява, як зазначено позивачем, підписана відповідачем 17.01.2019, тобто на момент підписання вони не діяли і позивач не може обґрунтовувати ними свої позовні вимоги.Підписання Відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить усіх необхідних істотних умов кредитування, не містить даних про розмір кредитних коштів. У анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, яка картка була видана відповідачу, строк дії цієї картки, а також доказів про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем не надано первинні документи бухгалтерського обліку, на підставі яких суд мав би можливість встановити факти як отримання відповідачем ОСОБА_1 , так і використання кредитних коштів відповідно до Договору про надання банківських послуг «МопоЬапк» від 17.01.2019 отримала кредит в розмірі 10 000,00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. А ні позовна заява Позивача, а ні додані до неї докази не містить посилань на реквізити певного платіжного документу складеного за відповідною формою, передбаченою «Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», який би засвідчував зарахування банком 10000,00 грн. чи іншої суми кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. А також документу яким підтверджується рух операцій по особовому рахунку, а саме: випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів. Позивачем не надано в підтвердження наявності заборгованості по кредиту належні докази щодо її фактичного розміру,зокрема певні первинні бухгалтерські документи, а саме: платіжний документ банку, який засвідчує зарахування кредитних коштів у сумі 10000,00 грн. на картковий рахунок з балансовим номером (дебатування рахунку), відкритий на ім`я відповідача; виписки з особового рахунку відповідача, що вміщують записи про здійснені операції, зокрема, зарахування банком позичальнику кредитних коштів, сплату чи несплату позичальником грошових коштів на виконання кредитного зобов`язання, винесення банком на прострочку несплачених сум основної заборгованості по тілу кредиту, нарахування банком процентів за користування кредитними коштами. Позивачем не наведено у розрахунку складові боргу та з якого часу виникла про строчка за кожним них, мотивів, за яких суд вважав, що за вказаним договором про надання банківських послуг «МопоЬапк» з відповідача підлягає до стягнення сума 12 553,35 грн. З врахування того, що позивач посилався на іншу суму виданого кредиту у розмірі 10000,00, а прохав стягнути збільшену суму боргу яка станом на 11.07.2024 становить 12 553,35 грн. Позивачем не зазначено про наявність або відсутність фактів списання Банком будь-яких грошових сум за картковим рахунком відповідача в якості погашення заборгованості за Договором та чи були вони враховані позивачем, а якщо так то за якою складовою боргу, чи правильно взагалі було складено розрахунок заборгованості з даних підстав. АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачу зазначеної в позові банківської картки, відкриття йому рахунку, чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму, а також виписки з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою, використання ним кредитних коштів та наявність у нього заборгованості за кредитом. А відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

14 березня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якої повідомив, що позивачем при поданні позовної заяви було долучено Витяг з умов і правил в редакції 2021. Проте в позовній заяві також було надане посилання на офіційний інтернет ресурс AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме https://www.monobank.ua/terms- де у вільному доступу опубліковані Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank.Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між Позивачем та Відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакцію Умов від 11.01.2019 (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2019-01 - 11 .pdf).Умови у вказаній редакції (від 11.01.2019 ) доступні на сайті Банку з моменту набуття іх чинності, а отже Відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення Договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений Рішенням правління AT УНІВЕРСАЛ БАНК Протокол № від 09.01.2019 у якості Додатку №95 до Розпорядження №49 від 22.08.2013. При внесення змін в Умови, на сайті розміщується нова затверджена Протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. Таким чином актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами Закону. Умови та Тарифи за карткою Монобанк, що наявні у матеріалах справи, враховуючи специфіку надання банківських послуг, неодноразово оновлювались та доповнювались у відповідність вимогам діючого законодавства. Актуальні редакції, згоду на які, були надані Відповідачем, шляхом, зокрема та не виключно, проведенням банківських операцій були доступні на постійній основі у публічному доступі на офіційному сайті Банку та/або в Мобільному додатку. У пункті 2, підписаної Відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. В п. З Анкети-заяви Відповідач підтвердив, що підписанням цього Договору він підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, в цьому ж пунктів Анкети-заяви Відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Отже, Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши Анкету-заяву, Відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. Таким чином, підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети-заяви. Підписанням анкети відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, Відповідач 17.01.2019 року успішно пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK Universal Bank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає Деталізований виписці про рух коштів по картковому рахунку, що надається в додатках до цієї Відповіді на відзив. Таблиця розрахунку заборгованості зображає саме наявність заборгованості. З Деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 12 553,35 грн. Для підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання Відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту банком до суду було довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, що е належними, допустимими та достатніми доказами. 26 березня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив згідно яких повідомила, що позивач надає нові докази, що доводить зловживання позивачем процесуальними правами та порушення вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України у відповідності до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно наданого розрахунку позивачем загальна сума внесених коштів позивача за період часу з 17.05.2021 р. по 11.07.2025 р складає 15 024,84 грн. (сума зарахувань за спірний період). Загальна сума витрат позивача за вказаний період (без урахування нарахованих відсотків) складає 12 553,35 грн. Таким чином, залишок несплачених коштів за спірний період які б підлягали стягненню на думку відповідача відсутні. Більш того, виходячи з розрахунку позивач отримав коштів понад понесені витрати в сумі 2 491,49 грн. які підлягають поверненню відповідачу як безпідставно списані позивачем. З урахуванням нижче наведених підстав та доводів викладених у відзиві, правові підстави для нарахування та списання внесених коштів відповідачем за відсотковою ставкою за поточним кредитом у розмірі 37,2 та за простроченим кредитом за подвійною відсотковою ставкою у розмірі 37,2, нарахування позивачем штрафних санкцій були відсутні. Відтак витрати позивача складаються з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 10000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 2 553.35 грн. разом складає 12 553,35 грн. Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту (користування ним), визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. Таким чином, сама по собі підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення кредитного договору, не може бути підставою для стягнення заборгованості. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 була ознайомлена саме з

наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами. Тарифами та

Паспортом споживчого кредиту.

01 квітня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення згідно яких повідомив, що відповідно до деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку та розрахунку заборгованості за договором було здійснено витрат по картці на суму 154 710,67 грн. та проведено поповнень карткового рахунку на суму 142 157,32 грн. Отже, сума коштів, яка станом на 11.07.2024 не була повернута банку за договором про надання банківських послуг становить 12 553,35 грн. Представник позивача, Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності від 08 січня 2024 року, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в рішенні вище. Представник відповідача Калиниченко О.В., який діє на підставі Ордеру про надання правової допомоги, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив у позові відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріалів справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. При цьому відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 Цивільного кодексу України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Судом було встановлено, що 17.01.2019 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в застосунку «Monobank», в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (а.с. 10). ОСОБА_1 заперечуючи проти позовних вимог повідомила, що з наданих позивачем умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк, які містять тарифи, таблицю обчислення вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, не вбачається, що з такими умовами був ознайомлений відповідач, оскільки жодних доказів на підтвердження їх підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом, позивачем до суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, в пункті 6 анкети-заяви зазначено про те, що підписант просить вважати наведений зразок його власноручного підпису (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть їй відкриті у банку. Вона засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису (а.с. 10). З мобільного застосунку «Monobank» вбачається процедура входу в застосунок, із якої вбачається, що без ознайомлення та згодою з Умовами та Правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту шляхом накладення електронного цифрового підпису увійти в додаток неможливо. У свою чергу, без входу у додаток неможливо користування карткою (а.с. 169-175). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другастатті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Таким чином між сторонами укладено договір про надання банківських послуг на умовах кредиту, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за яким ОСОБА_1 отримала кошти на умовах кредиту. Разом з цим, Анкета-заява не містить будь-яких відомостей про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у банку відкрито рахунок (картка НОМЕР_1 ), тип рахунку чорна картка, валюта UAH, активна до 04/28, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 15.01.2025 (а.с.137). Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта, що ОСОБА_1 кредитний ліміт то збільшувався то зменшувався (а.с. 138). Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 15.01.2025 ОСОБА_1 користувалась вказаною карткою, про що відображено відповідні операції, а саме: зняття готівкових коштів, поповнення мобільного телефону, поповнення картки, тощо (а.с. 116-136). Згідно з наданим банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.01.2019, розмір заборгованості за договором станом на 11.07.2024 складає 12 553,35 грн., із них: 12 553,35 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 загальний залишок заборгованості за відсотками; 0 грн - заборгованість за пенею; 0 судовий збір; 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 7-9).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство «Універсал банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першоїстатті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.

Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, долучені до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 і набули чинності з 27.11.2021, однак анкета-заява, як зазначено позивачем, підписана відповідачем 17.01.2019

Отже, наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.

З наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк» розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з Умовами та правилами, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості.

Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 12 553,35 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом (а.с. 7-9).

ОСОБА_1 неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала.

При цьому, як вбачається з виписки щодо руху коштів по картці ОСОБА_1 , банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є (а.с. 116-136).

Також, з виписки про рух коштів вбачається, що відповідачем в період з 17.01.2019 по 01.01.2023 в рахунок погашення заборгованості за кредитом внесено кошти, що перевищують розмір кредитного ліміту 10 000,00 грн. Таким чином з наданого Банком розрахунку вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмір надані Банком кредитні кошти (а.с. 7-12).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючии вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач Акціонерне товариства «Універсал Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, б. 54/19.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 08.04.2025

Суддя В.В. Труханович