Справа № 727/158/25
Провадження № 2-др/727/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря Ковбінька Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 березня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців по справі №727/158/25 закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено питання про судові витрати.

Відповідачкою здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст. 133 ЦПК є судовими витратами, та відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК підлягали стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, просила суд ухвалити додаткове рішення у справі №727/158/25 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 4732,69 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому заперечував проти задоволення заяви про стягнення судових витрат, просив відмовити у задоволенні заяви та просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представлена адвокатом Гавриш Г., яка надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність відповідачки та її відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2025 закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з договором про надання юридичної (правової) допомоги №2/23 від 26.01.2023, адвокат Гавриш Г. А. надає правову допомогу клієнту ОСОБА_1 на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до угоди про узгодження розміру гонорару від 22.03.2025 вартість години адвокатської поснули становить 1093 грн., вартість одного судового засідання становить 1600,00 грн.

Відповідно до протоколу про детальний опис правничої допомоги та кількість годин надання такої допомоги від 28.03.2025 здійснено повний супровід справи, а саме:

-надання консультації з приводу звернення до суду 0,30 год.: 1093,00 грн. = 546,50 грн.;

-ознайомлення з матеріалами справи 1,00 год.*1093,00 грн. = 1093,00 грн.;

-підготовка клопотання про закриття провадження у справі 2,00 год.*1093,00 грн.=2186,00 грн.;

-підготовка адвокатського запиту 0,30 год.:1093,00 грн. = 546,50 грн.;

-оформлення клопотання про долучення до матеріалів справи 0,18 год.:1093,00 грн. = 342,54 грн.;

-оформлення клопотання про розгляд справ без участі учасника судового процесу 0,15 год. :1093,00 грн. =285,45 грн.

Згідно з актом №1 прийому-передачі правових послуг до договору про надання правової допомоги №2/23 від 28.03.2025 зазначено, що вартість послуг за надання правової (правничої) допомоги становить 3500 грн..

Згідно з квитанцією №2.110866737.1 від 28.03.2025, платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_4 грошовий переказ в сумі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) грн., призначення платежу: оплата за послуги.

Згідно з квитанцією серії ГГ №2/23/26/01/2025, платник ОСОБА_1 , найменування послуг: надання правової допомоги, представлення інтересів в сумі в сумі 4732,69 грн. Строк оплати до 31.03.2025.

Згідно з довідкою про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 05.03.2025, заробітна плата ОСОБА_2 за період вересень 2024 по грудень 2024 становить 80701,48 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 20 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 270 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Чинний ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення рішення (ч. 2 ст. 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але провадження у справі закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Так у вказаній справі рішення по суті позовних вимог не ухвалювалося, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету позову.

Питання щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, понесених відповідачем, у зазначеній ухвалі не вирішувалось.

З огляду на те, що у даній справі надано заяву про закриття провадження у справі та така заява задоволена судом, тому при вирішенні заяви сторони відповідача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу слід керуватися положеннями ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі, відповідач має право за заявою стягнути з позивача витрати, понесені на розгляд справи в суді.

З матеріалів справи убачається, що після відкриття провадження у справі від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету позову, оскільки донці вже виповнилось вісімнадцять років і відсутні підстави для стягнення аліментів.

Сторона відповідача, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додатково рішення посилається на положення ч. 5 ст. 142 ЦПК України та обґрунтовує своє право на таке звернення тим, що сторона позивача внаслідок необґрунтованих дій, спричинила понесення відповідачем витрат на правову допомогу.

Суд зауважує на тому, що провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету позову, оскільки донці вже виповнилось вісімнадцять років і відсутні підстави для стягнення аліментів, а також для зменшення аліментів.

Суд враховує, що ухвала суду про закриття провадження у справі в апеляційному порядку не оскаржувалася, та станом на день розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі є чинною, тому у відповідача у розумінні положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України виникає право на компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідач по справі просить суд стягнути 4732,69 гривень з позивача, втім, позивач ОСОБА_2 уважає що судові витрати відповідача на оплату послуг правничої допомоги є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата становить 8000 грн.

Судом встановлено, що згідно з договором про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) адвокатом Гавриш Г. А. надає правову допомогу клієнту ОСОБА_1 на умовах передбачених цим договором.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, враховуючи складність справи, тривалість розгляду справи та обсяг виконаної роботи, можливість сплати позивачем витрат на правничу допомогу, суд уважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 4732,69грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.

Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають стягненню у повному обсязі.

Керуючись ст. 133-142, 258-260, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити повністю заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві) гривні 69 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 .

- відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ю. О. Калмикова