Справа № 490/2608/25
н/п 2/490/2433/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 адвокат Мотельчук Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Форінт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 року головуючим суддею визначено суддю Саламатіна О.В.

08.04.2025 року цивільну справу було передано судді.

Вивчивши матеріли позовної заяви, вважаю за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, представниця позивачки просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 жовтня 2012, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В., зареєстрований в реєстрі за №719, яким звернуто стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк сбербанку Росії» у розмірі 13671803,03 грн. шляхом звернення стягнення на таке майно: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. «А» нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв. м; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв. м, нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв. м в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 773,40 кв. м.

При цьому, в позовній заяві представницею позивачки зазначено що підставою позову є незаконність нарахування процентів та пені за договором про відкриття кредитної лінії №04-В/08/19/ФО/П від 03.04.2008 року після 08 січня 2009 року, що являється безпідставним збагаченням кредитора за рахунок майнового поручителя.

Судом встановлено, що 01 липня 2019 року позивачка вже зверталась до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом до АТ "Сбербанк", треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Зоря Владленівна, Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з майна - справа №490/5763/19.

В справі №490/5763/19 позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 жовтня 2012 року, що вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В., зареєстрованого в реєстрі за №719, яким звернуто стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" в розмірі 13 671 803 гривень 03 коп. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. "А" нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв.м.,; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 773,40 кв.м та зняти арешт з вищевказаного майна, накладений постановою від 05.01.2019 р. у виконавчому провадженні №57981652.

Свої вимоги в справі №490/5763/19 позивачка обгрунтовувала тим, що вона категорично не погоджується із вищезазначеним виконавчим написом, вважає що його вчинено із порушенням вимог чинного законодавства на заборгованість яка не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, факту отримання іпотекодавцем та позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не врахувала того факту, що на час звернення стягувачем за вчиненням спірного виконавчого напису сплив трирічний строк, встановлений законодавством для його вчинення.

При цьому, в рішенні Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.12.2021 року у справі №490/5763/19, зазначено таке:

"20 жовтня 2010 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 2-8499/10 позов АТ «Сбербанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь АТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором.

Постановою від 10 листопада 2021 року по справі № 2-8499/10 (провадження № 61-17609св20) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалено стягнути із ОСОБА_3 солідарно із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Сбербанк» загальну заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 03 квітня 2008 року № 04-В/08/19/ФО/П станом на 07 січня 2009 року у розмірі 2 400 000,00 доларів США; стягнути із ОСОБА_3 солідарно із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Сбербанк» загальну заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 24 червня 2008 року № 16-Н/08/19/ФО/П станом на 07 січня 2009 року у розмірі 12 610 000,00 грн; стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за процентами за користування кредитною лінією за договором про відкриття кредитної лінії від 03 квітня 2008 року № 04-В/08/19/ФО/П станом на 07 січня 2009 року у розмірі 88 200,00 доларів США та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 41 344,61 грн.; стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за процентами за користування кредитною лінією за договором про відкриття кредитної лінії від 24 червня 2008 року № 16-Н/08/19/ФО/П станом на 07 січня 2009 року у розмірі 844 582,14 грн та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 39 054,87 грн.

Як вбачається зі змісту вказаних судових рішень, 08 грудня 2008 року ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», направило ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлення-вимогу, в якій банк вимагав дострокового повернення позичальником повної суми заборгованості за вказаними договорами не пізніше 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення-вимоги, яка станом на 08 грудня 2008 року складає 2 459 538,86 доларів США та 13043055,58 грн.

Як встановлено судовими рішеннями у справі № 2-8499/10, Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, а також сплати процентів, пені, змінивши на власний розсуд строк виконання зобов`язань - як основного, так і акцесорного.

Відповідно до пунктів 8.4. кредитного договору від 24 червня 2008 року № 16-Н/08/19/ФО/П позичальник, у разі отримання від банку письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобов`язаний здійснити усі платежі на користь банку (при цьому строкові платежі - проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором) у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання такого повідомлення.

Судами встановлено, що 08 грудня 2008 року ОСОБА_2 був ознайомлений із вказаним повідомленням-вимогою.

Таким чином, суами зроблено висновок, що датою зміни основних зобов`язань є 08 січня 2009 року (08 грудня 2008 року + 30 календарних днів згідно з пунктами 8.4. кредитних договорів та вимоги).

Отже, вказана заборгованість підлягає стягненню станом на 08 грудня 2008 року, оскільки направивши повідомлення-вимогу від 08 грудня 2008 року про дострокове повернення повної суми заборгованості у строк не пізніше 30 календарних днів, АТ «Сбербанк» змінив строк дії кредитного договору на 07 січня 2009 року, а тому саме з вказаної дати банк втратив право на нарахування процентів та пені."

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2021 року у справі №490/5763/19 позов задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 04 жовтня 2012 року, вчинений приватним нотаріусом Журавльовою З. В., зареєстрований у реєстрі за № 719, яким звернено стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк сбербанку Росії» у розмірі 13 671 803,03 грн шляхом звернення стягнення на таке майно: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. «А» нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв. м; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв. м, нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв. м в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 773,40 кв.м., в частині вимоги про зняття арешту з указаного майна, накладеного постановою від 05 січня 2019 року у виконавчому провадженні №№57981652 - відмовлено.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 03 липня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Міжнародний резервний банк» задовольнив та рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2021 року в частині задоволених позовних вимог скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовив.

Тобто, позивачкою в справі №490/5763/19 вже заявлялися аналогічні вимоги, що і в справі №490/2608/25, також у вказаних справах ті ж самі сторони та підстави позову, зокрема щодо незаконності нарахування процентів та пені за договором про відкриття кредитної лінії №04-В/08/19/ФО/П від 03.04.2008 року після 08 січня 2009 року, які були предметом розгляду та оцінка яким була надана судом у справі №490/2608/25.

Пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до частини 2 статті 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Враховуючи наведене вище, суддею встановлено наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі №490/2608/25 на підставі пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення Центрального районного суду міста Миколаєва у справі №490/5763/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав що і у справі №490/2608/25.

Керуючись ст.ст. 186, 260-261, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.В. Саламатін