Провадження № 2/643/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М. , за участю секретаря Куліш А.С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа -Харківська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,3-ті особи: ОСОБА_3 ОСОБА_4 , Харківська міська рада про визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням, суд,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його батько, ОСОБА_5 , був наймачем двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 згідно з рішенням виконавчого комітету Московської районної в місті Харківської ради № 372/6 від 27.11.2007 року. В цьому рішенні було зазначено склад сім`ї, яка мешкала разом з наймачем ОСОБА_5 на той час у цій квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зазначені відповідачами у позовній заяві. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , однак фактично у ній не проживають з 2000 року. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають. Ці факти Позивач підтверджує: актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.06.2021 року та актом державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) від 02.07.2021 року. Позивач стверджує, що перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачам не чинив. Ці факти Позивач підтверджує такими документами як відповідями Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області з яких вбачається, що заяви та повідомлення від Відповідачів стосовно них в період часу з 01.01.2018 до 16.03.2021 не надходили, у розшуку відповідачі не перебувають. Позивач стверджує, що факт реєстрації відповідачів у квартирі за адресою АДРЕСА_1 порушує його майнові та соціальні права, адже він не може отримати субсидію внаслідок наявності великих боргів за комунальні послуги, адже плата за комунальні послуги нараховується у відповідності до кількості зареєстрованих осіб в квартирі, що саме позивач ОСОБА_1 несе фактичні витрати на утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідями з комунальних підприємств. Позивач зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внесені до Єдиного реєстру боржників, оскільки мають заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавчі провадження, щодо боржників, перебувають у Московському відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Державним виконавцем було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що за вищевказаною адресою не виявлено майна на яке можливо звернути стягнення та зі слів сусідів встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за цією адресою не проживають близько 10 (десяти) років. Цей факт підтверджується складеним актом державного виконавця Меженського В.В. від 02.07.2021 року. Крім цього позивач стверджує, що через те, що Відповідачі відсутні, вони не можуть реалізувати своє право на інформацію щодо їх прав та статусу у квартирі де вони мешкають. Так позивачу Департаментом реєстрації виконавчого комітету ХМР Харківської області було відмовлено у надані довідки про склад осіб, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки інформація містить персональні дані третіх осіб. Позивач бажає зняти Відповідачів з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання квартири та можливість в подальшому здійснювати користування житловими приміщеннями без обтяжень.

Ухвалою Московського районного суду м м. Харкова від 11.10.2023 року на підставі клопотання представника позивача ОСОБА_1 було залучено в якості третьої особи Харківську міську раду, а також долучено до матеріалів справи додаткові докази надані сторонами.

1.12.2023 року за вх. № 42658 від відповідача ОСОБА_6 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , 3-ті особи Харківська міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.03.2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 від 11.12.2023 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, копії зустрічного позову було надіслано сторонам й надано строк на надання відзиву на зустрічний позов.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 не проживає з 01.03.2019 року та на даний час у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, перебуває постійно за межами України, що відповідно до вимог ст. 72 ЖК України є підставою для визнання його таким, що втратив право проживання у житловому приміщенні.

Судом було задоволено клопотання сторін про виклик свідків та клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_1 у період з 01.03.2019 року по теперішній час.

11.10.2024 року ухвало Московського районного суду м. Харкова підготовче провадження закрито й призначено розгляд судової справи по суті.

Позивач за первісним позовом до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання з`явився представник позивача -адвокат Кундіус Г.В. надала до суду заяву в якої було повідомлено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без його участі. Проти задоволення зустрічного позову повністю заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Миронова С.В., відповідачка ОСОБА_3 до суду з`явилися, проти задоволення позову заперечували. Позовні вимоги за зустрічним позовом просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив відзив на позовну заяву не надав.

Представник Харківської міської ради також належним чином повідомлений про дату час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі представника третьої особи, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Судом досліджено відповідь архівного відділу виконавчого комітету Харківської міської ради № ТЗ-326 від 07.04.21 р., до якої у якості додатків додано копії рішення виконавчого комітету Московської районної в місті Харківської ради № 372/6 від 27.11.2007 року, заяву ОСОБА_5 до Голови Московського РВК м. Харкова від 09.10.2007 року про визнання його основним наймачем у квартирі в зв`язку із смертю основного наймача ОСОБА_7 , ордер № 289 серія А виданий Комітетом Київської Ради депутатів трудящихся міста Харкова ОСОБА_8 , свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 серія НОМЕР_1 від 02.06.1972 р., свідоцтво про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 від 28.04.1960 р., свідоцтво про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 03.07.1974 р., свідоцтво про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_4 від 19.10.1962 р., свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_5 від 12.09.1995 р., свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серія НОМЕР_6 від 31.06.1995 р., свідоцтво про смерть ОСОБА_9 серія НОМЕР_7 від 20.04.1991 р. паспорт ОСОБА_5 серія НОМЕР_8 , виданого 04.04.2002 року, копію паспорта ОСОБА_2 серія НОМЕР_9 , виданого 03.09.2001 р., паспорт ОСОБА_3 серія НОМЕР_10 виданого 20.01.2003 р., довідку з мешкання про склад сім`ї та реєстрацію № 1390 від 09.10.2007 року наданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» Московська філія дільниця № 38.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно рішення виконавчого комітету Московської районної в місті Харківської ради № 372/6 від 27.11.2007 року у зв`язку із смертю його матері наймача гр. ОСОБА_7 на підставі ст. 106 ЖК України визнано наймачем двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , складом сім`ї чотири особи: ОСОБА_5 (наймач), ОСОБА_10 (брат), ОСОБА_3 (сестра) та ОСОБА_4 (племінник).

Судом встановлено, що згідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.06.2021 року, ОСОБА_11 ,, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 засвідчили, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2000 року фактично не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 речей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не встановлено.

Судом встановлено, що державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) Меженським Віктором Валентиновичем при примусовому виконанні виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суми боргу за виконавчим листом № 643/18029/19 від 09.12.2019 р. за участю понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 встановлено виходом за адресою: АДРЕСА_1 , майно не виявлено. Зі слів сусідів за вищезазначеною адресою мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 не мешкають за зазначеною адресою близько десяти років.

Крім того, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 в спірній квартирі було здійснено заміну вхідних дверей у 2016 році, протягом 2016-2021 років Позивачем ОСОБА_1 було куплено будівельні матеріали, нову побутову техніку, вхідні двері, нові вікна, сплачувалися комунальні послуги.

На підтвердження даних фактів в матеріалах справи містяться письмові докази: Договір № 1318 від 11 жовтня 2016 року щодо виготовлення та доставці дверей металевих протиударних вхідних до квартири із межею вогнестійкості 15 хвилин (У115) XD, D вартістю 4450 гривень, Угода про задаток на покупку двері вхідної металевої модель МТ 860х50 від 11.10.2016 року; Додаток до договору № 1318 від 11 жовтня 2016 року (схема заміру дверей) від 11.10.2016 р.; Акт приймання-передачі Товару від 11.11.2016 р. до договору № 1318 від 11 жовтня 2016 року; Фотографія старої вхідної двері АДРЕСА_1 станом до 11.11.2016 р.; Фотографія нової вхідної двері АДРЕСА_1 ; Акт приймання-передачі наданих послуг між ТОВ «ДІЄСА» від 16.10.2020 року щодо встановлення газової плити HANSA FCGW 51 згідно до заказу № С128-49805 від 14.10.2020 року за адресою АДРЕСА_1 ; Фіскальний чек ФН від 14.10.2020 року на суму 6999 гривень на придбання Плити газової HANSA FCGW 51;

Видаткова накладна 5 від 02.12.2021 року на придбання на умовах доставки Товару до квартири на суму 4320 гривень; Акт здачі-приймання робіт № 5 від 02.12.2021 року до видаткової накладної 5; Видаткова накладна № ЧКНЕ7-0051 від 11.10.2013 р. на придбання та доставку пральної машинки ОСОБА_15 на суму 3113,00 гривень; Заявка на доставку пральної машини Веко від 12.10.2013 року; Замовлення клієнта № 18-8903097 від 06.01.2022 року на покупку та доставку пральної машини Веко WUE 6612 XBCW на суму 7848,00 гривень; Фіскальний чек ФН 0008 від 08.01.2022 р. на суму 7848,00 гривень; Витяг з гарантійного талону на пральну машинку Веко WUE 6612 XBCW; Договір виготовлення та доставки, монтажу вікон з металопластика із сітками від 18.09.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ; Договір купівлі-продажу ПВХ конструкцій на суму 10300 гривень; Фіскальні чеки на придбання товарів Позивачем для здійснення ремонтних робіт у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; Квитанції щодо сплати комунальних послуг (вибірково через велику кількість документів).

Наведені у позовній заяві обставини та письмові докази узгоджуються з показами свідків з боку позивача ОСОБА_1 , допитаних у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_16 пояснив в суду, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 останні 20 років, є сусідом сторін у справі. Свідок виконував ремонтні роботи на прохання позивача ОСОБА_1 та за його рахунок за адресою позивача у 2020-2021 роках, постійно спілкується з мешканцями квартири АДРЕСА_5 . Також ОСОБА_16 у червні 2021 року засвідчував Акт про не проживання відповідачів у присутності інших осіб та державних виконавців. ОСОБА_16 стверджував, що в квартирі АДРЕСА_5 проживає лише дві особи - позивач та його мати.

Аналогічні покази щодо кількості проживаючих у квартирі осіб надала свідок ОСОБА_17 , яка зареєстрована та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , яка також є сусідкою сторін у справі, весь час, в тому числі під час війни проживала за адресою своєї реєстрації. ОСОБА_17 пояснила, що постійно спілкується із позивачем та його матір`ю, буває по сусідськи у квартирі та бачить, що в ній проживає останні 20 років лише дві особи ОСОБА_18 та його мати.

Свідок ОСОБА_19 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 надала аналогічні покази.

Також, в судовому засіданні були допитані свідки з боку відповідачів, а саме свідок ОСОБА_20 , який зареєстрований та проживає в сусідньому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_20 , пояснив суду, що знає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 років. Разом із відповідачем ОСОБА_2 працював довгий час поряд із місцем проживання. З вікна бачить як вони проходять майже кожен день повз його вікна і вважає, що вони проживають за місцем своєї реєстрації весь час та постійно.

Свідок ОСОБА_21 , яка є колишньою дружиною відповідача ОСОБА_2 , та має з ним спільного сина пояснила суду, що їй відомо про те, що ОСОБА_2 до лютого 2022 року постійно проживав у квартирі АДРЕСА_5 , там перебували його особисті речі, вона приходила разом із сином до нього в гості. Після початку війни, в жовтні ОСОБА_2 повернувся додому, зайшов до квартири, але дізнався про те що його знято з реєстрації за місцем проживання за рішенням суду і тому ОСОБА_22 , проживає у її квартирі за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідачка ОСОБА_3 пояснила суду, що не проживає у квартирі, мешкає разом із цивільним чоловіком та дітьми в Харківській області з 1995 року та на даний час, але просила у первісному позові ОСОБА_1 відмовити, оскільки їй потрібна реєстрація. Зустрічний позов ОСОБА_2 вважає обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_2 надав пояснення, що в квартирі мешкав постійно, весь час разом з усіма відповідачами у справі до лютого 2022 року. Із квартири виїхав через повномасштабне вторгнення російської федерації, проживає у будинку колишньої дружини в м. Харкові з жовтня 2022 року. Відповідач намагався проживати в спірній квартирі, де, за його словами, перебувають його особисті речі, але дізнався, що позбавлений права проживати в квартирі на підставі заочного рішення суду у даній справі та відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова знятий з реєстрації за місцем проживання.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 у квартирі не проживає з березня 2019 року та на даний час, оскільки перебуває постійно за кордоном. Вважає причини відсутності ОСОБА_1 неповажними, а тому просив суд позбавити його права проживання у квартирі за місцем його реєстрації.

Отже судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи зареєстрованими в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , фактично в ній не проживають більше ніж 6 місяців без поважних причин, їх особистих речей в квартирі немає, фактично проживають за іншою адресою, проте до цього часу за місцем реєстрації добровільно не знялися.

З відповіді Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області № 77 а/з від 22.03.2021 року на адвокатський запит №12/03/21/2/1 від 16.03.2021 року, Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області, вбачається, що заяви та повідомлення від гр ОСОБА_4 , 1995 р.н. та стосовно нього в період часу з 01.01.2018 до 16.03.2021 не надходили, у розшуку не перебуває.

З відповіді Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області № 75 а/з від 22.03.2021 року на адвокатський запит №12/03/21/2/2 від 16.03.2021 року, Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області з вбачається, що заяви та повідомлення від гр. ОСОБА_2 1962 р.н. та стосовно нього в період часу з 01.01.2018 до 16.03.2021 не надходили, у розшуку не перебуває

З відповіді Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області № 76 а/з від 22.03.2021 року на адвокатський запит №12/03/21/2/3 від 16.03.2021 року, Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області з вбачається, що заяви та повідомлення від гр. ОСОБА_3 , 1974 р.н. та стосовно неї в період часу з 01.01.2018 до 16.03.2021 не надходили, у розшуку не перебуває.

З аналізу відповіді КП «Харківводоканал» №Л-4424/1-21.01.02-05 від 07.06.2021 року на адвокатський запит № 12/03/21/6 від 01.06.2021 року, відповіді КП «Харківські теплові мережі» № 04-34-02/2843 від 04.06.2021 року на адвокатський запит № 12/03/21/9, відповіді КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» № 2073 від 02.06.2021 року на адвокатський запит № 12/03/21/8 від 01.06.2021 року, відповіді АТ «Харківміськгаз» №611-Лв-3649-0621 від 07.06.2021 року на адвокатський запит №12/03/21/10 від 01.06.2021 року вбачається що нарахування за спожиті комунальні послуги у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб й на сьогодні наявна заборгованість за комунальні послуги.

Суд встановив та приходить до висновку , що позивач ОСОБА_1 ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідачі не зверталась, особистих речей, майна, яке належить відповідачам в квартирі немає.

Крім того, суд бере до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження проживання ОСОБА_1 , в квартирі, виконання ним ремонтних робіт протягом 2020-2021 років, сплати ним комунальних послуг.

Суд приймає до уваги також, що обставини, наведені в первісному позові та надані ним письмові докази повністю підтверджено показами свідків, які є сусідами позивача та не є зацікавленими особами.

Щодо показів свідків з боку відповідачів, то суд критично ставиться до цих показів, оскільки свідок ОСОБА_21 є зацікавленою особою, а покази свідка ОСОБА_20 суперечать поясненням відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо періоду проживання в квартирі та обставин.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_2 , суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені в ньому обставини повністю не знайшли свого підтвердження.

Єдиним доказом, наданим ОСОБА_2 , на обґрунтування зустрічних позовних вимог є відповідь Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на № 643/14298/21/2126369/2024 від 29.05.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перетинав кордон України з 19.03.2019 року по 22.06.2022 кілька разів, але згідно наведеної інформації, ОСОБА_1 не був відсутній на території України більше чотирьох місяців.

Суду також надано Дозвіл на перебування ОСОБА_1 на території Німеччини з 2022 року в зв`язку із тимчасовим захистом, що на думку суду є поважною причиною не проживання в квартирі. На підтвердження поважності причин відсутності ОСОБА_1 ним надано суду витяг з закордонного паспорта НОМЕР_11 ; дозвіл на перебування № НОМЕР_12 ; Довідку з місця реєстрації від 31.04.2024 р. № 54/39-892260; Тимчасове посвідчення про дозвіл на перебування в країні L8117555.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Статтею 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі по справі не є особами які визначаються членами сім`ї наймача, крім того з матеріалів справи вбачається, що Відповідачі більше ніж 6 місяців не проживають разом з наймачем й не ведуть з ним спільне господарство, а тому не є іншими особами, яких може бути визнано членами сім`ї наймача. Згідно до матеріалів справи Відповідачі звільнили житлові приміщення з власної волі, з 2000 року не проживають в ньому, не несуть витрат по його утриманню, договір найму квартири з Відповідачами не укладався, у добровільному порядку Відповідачі не знялися з реєстрації.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідачі вибули на інше місце проживання, не проживають у квартирі більше ніж шість місяців, а тому втратили право користування жилим приміщенням.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено факт непроживання відповідача в її квартирі понад рік.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника,що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судові витрати покладаються на відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 137, 141, 258, 259, 265, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (паспорт: НОМЕР_13 , виданий Московським МВХМУУМВС України в Харківській 03.09.2001 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт: НОМЕР_10 , виданий Московським МВХМУУМВС України в Харківській області, 20.01.2003 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (паспорт: НОМЕР_13 , виданий Московським МВХМУУМВС України в Харківській 03.09.2001 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт: НОМЕР_10 , виданий Московським МВХМУУМВС України в Харківській області, 20.01.2003 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) гривен.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,3-ті особи: ОСОБА_3 ОСОБА_4 , Харківська міська рада про визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Майстренко