Справа № 953/481/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зуба Г.А.
за участю секретаря Кулікової Т.В.,
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.01.2024 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії № 00-11021837 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000,00 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умовами договору встановлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1000, 00 грн. 21.01.2024 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів на виконання умов договору № 00-11021837 від 21.01.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі онлайн" на платіжну картку № 4966-80XX-XXXX-3333. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 09 вересня 2024 року з відміткою ТОВ "Платежі онлайн" та додатком до нього. Всупереч умов договору № 00-11021837 від 21.01.2024 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 21 708, 00 грн, з яких: заборгованість по кредиту 6000, 00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15 708, 00 грн.
22 січня 2024 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «Макс Кредит» укладений договір факторингу № 22-01/2024, за умовами якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до ОСОБА_1
16 серпня 2024 року між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладений договір факторингу № 16082024- МК/ЕЙС, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до Калашника за кредитним договором. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 16082024- МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ "Макс Кредит" до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 21 708, 00 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.
Позивач зазначив, що станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЕЙС» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 21 708, 00 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422, 40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
20.01.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А.
22.01.2025 до суду надійшла довідка з органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб відповідача у справі.
Ухвалою судді від 23.01.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав частково в частині наявності заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000, 00 грн., відсотків у сумі 3000, 00 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Зазначив, що на теперішній час змушений отримати інший кредит для погашення цього.
Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Суд встановив, що 21.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії № 00-11021837, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Умовами договору встановлено, що сума кредитного ліміту складає: 5000 грн; тип кредиту кредитна лінія; строк дії кредитної лінії - 360 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 15.01.2025.
Відповідно до пп.1.3.1 Договору позичальник зобов`язується оплатити проценти в Періодичну дату оплати 15.02.2024, та на кожний 25 день після дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.
Положеннями п.1.4 Договору встановлений тип процентної ставки - фіксована.
За змістом п.п. 1.4.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2, 47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в п. 1.3 Договору.
За змістом п.п. 1.4.2 Договору, знижена процентна ставка становить 0,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше Періодичної дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом.
Відповідно до п.п. 1.4.3. Договору позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленою та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2. Договору.
Згідно з п.1.5 Договору передбачено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1000, 00 грн.
Зі змісту п.1.10 Договору слідує, що усі істотні умови Договору, порядок їх застосування погоджені сторонами під час укладення Договору.
За змістом п. 2.2 Договору, вказаний договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 2.8 Договору дата надання/видачі кредиту 21.01.2024. Сума кредиту 5000, 00 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.3.1 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів на платіжку картку Позичальника до Дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії.
За змістом п.4.3.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Як вбачається з наданої АБ «Укргазбанк» інформації, на виконання ухвали суду від 23.01.2025, на ім`я ОСОБА_1 була емітована банківська картка НОМЕР_2 , на яку 22.01.2024 було зарахування грошових коштів у розмірі 5000 грн.
Зі змісту довідки про ідентифікацію, складеної директором ТОВ «Макс Кредит» Корбут Г.В. вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладений договір № 00-11021837 від 21.01.2024 між ТОВ «Качай гроші», новим кредитором за яким є ТОВ «Макс Кредит», згідно з договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, ідентифікований первісним кредитором ТОВ «Качай гроші».
22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений договір факторингу № 22-01/2024, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з п.2.3. Договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, відповідно до реєстру та набуває всіх прав за ним.
За змістом п.2.5. Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається ну дату відступлення прав вимоги.
З Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №00-11021837 від 21.01.2024.
16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит »та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладений договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з п.2.3. Договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно з Реєстром та набуває всіх прав за ним.
За змістом п.2.5. Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників клієнта від 16 серпня 2024 року у кількості 9192 боржника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір кредитної лінії № 00-11021837 від 21.01.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Зокрема, сторони погодили суму договору, розмір щомісячних процентів, річні проценти, графік платежів, реальну річну процентну ставку, щомісячні проценти, розмір пені та інші істотні умови.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між відповідачем та ТОВ «Качай гроші» кредитного договору.
ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідачка не виконала свої зобов`язання та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З наявних в матеріалах справи доказів підтверджено факт відступлення права вимоги грошової вимоги ТОВ «Качай гроші» на користь ТОВ «Макс Кредит», яке в свою чергу відступило право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-11021837 від 21.01.2024 у розмірі 21 708, 00 грн, з яких: заборгованість по кредиту 6000, 00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15 708, 00 грн.
Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 7000, 00 гривень. В обґрунтування якої додано договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду № 2 від 22.11.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).
Отже, вимога про розподіл судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 2000,00 гривень, що в даному випадку є співрозмірним розміром, та враховуючи складність вказаної справи, та те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а тому в іншій частині вказаної вимоги слід відмовити.
У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн., 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 19, оф. 2005;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.04.2025.

СУДДЯ: Г.А. Зуб