Справа № 214/8724/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Малаховської І.Б.,

секретаря судового зсідання Лопушенко Г.М.

розглянув у відкритому судовому засідання у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №214/8724/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченої частки заробітної плати, -

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4 517,00 грн. заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення) за період 2019-2021 роки (включно).

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона по цей час працює енергодиспетчером в СП «Криворізька дистанція електропостачання» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

За період з 2019 року по 2021 року їй надавалась щорічна тарифна відпустка. З цього приводу вона зверталася кожного разу при наданні відпустки з особистою заявою до керівника з проханням надати матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до п.3.1.16 Колективного договору Придніпровської залізниці на 2007-2015 рік, яка повинна складати не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. В порушення колективного договору останній не надавалась матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі мінімальної заробітної плати по Україні.

Станом на момент звернення до суду із даною позовною заявою до суду недоплачена матеріальна допомога на оздоровлення становить 4 517,00 грн.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач вважає, що відповідач порушив умови, щодо виплати працівникові матеріальної допомоги на оздоровлення, встановлені п.3.1.16 Колективного договору Придніпровської залізниці на 2007-2015 рік.

3.Представником відповідача подано відзив, в обґрунтування зазначалось , що між адміністрацією та трудовим колективом відокремленого структурного підрозділу «Криворізька дистанція електропостачання» було укладено колективний договір на 2015 рік, який схвалений на конференції трудового колективу Криворізької дистанції електропостачання 25.03.2014 року, дія його неодноразово продовжувалась, і він є чинним на цей час. Пунктом 3.1.13 цього Колективного договору передбачено, що при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 40 % тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги.

Таким чином, вимога щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі не менше мінімальної заробітної плати не відповідає вимогам п.п. 3, 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-YIII від 06.12.2016. Разом з тим, не внесення до теперішнього часу відповідних змін до колективного договору не надає права вимагати виплат, які суперечать Закону, оскільки у п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-YIII від 06.12.2016 чітко зазначено, що до внесення змін до колективних договорів і угод усіх рівнів щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Просить суд застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин.

4.Від позивача відповідь на відзив не надходила.

Заяви та клопотання учасників справи.

5.Від представника відповідача до суду надійшли заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

6.Від представника відповідача до суду надійшла заява про зупинення провадження по справі в обґрунтування якої зазначає, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного суду від 27.06.2024 року у справі №216/7179/23 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Укрзалізниця». Таким чином, предмет розгляду справи №214/8724/24 та №216/7179/23 де відкрито касаційне провадження є тотожнім, й витікає з однакових правових підстав. У зв`язку з цим, наявні підстави для зупинення провадження по справі №214/8724/24 за розглядом позовної заяви ОСОБА_1 до вирішення справи №216/7179/23.

Від представника позивача Федоренко В.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання, в яких він заперечує доводи клопотання та зазначає, що зупинення провадження на підставі ст. 252 ЦПК України є правом суду, а не обов`язком.

Судом зроблено висновок про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі №216/7179/23 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченого розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Процесуальні дії у справі.

7.09 жовтня 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Обставини справи, встановлені судом

8.Згідно до довідки виданої СП «Криворізька дистанція електропостачання» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська Залізниця», позивачу виплачена матеріальна допомоги на оздоровлення в вересні 2019 р. - 2 461,69 грн., жовтні 2020 р. 2 461,69 грн. та в серпні 2021 р. 3 654,70 грн. (а.с.8)

9.Відповідно до п. 3.1.16 Колективного договору Державного підприємства «Придніпровської залізниці № на 2007-2015 рік, при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадку поділу відпустки на частини) незалежно від періоду її надання, виплачувати згідно з положенням (Додаток №2) за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 40 відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по України на момент виплати допомоги. В окремих випадках матеріальна допомога на оздоровлення у більшому розмірі може встановлюватись начальником залізниці. (а.с.9-14).

10.Згідно до п.3.1.13 Колективного договору схваленого конференцією трудового колективу Криворізької дистанції електропостачання від 25.03.2015 року, при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 40 % тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. (а.с.41-45)

11.31.03.2017 року керівництвом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та адміністрація «Криворізької дистанції електропостачання» та Первинною профспілковою організацією ВСП «Криворізької дистанції електропостачання» винесено спільну постанову про застосування розрахункової величини «125 відсотків прожитого мінімуму для працездатних осіб, вставленого законом» у колективному договорі Криворізької дистанції електропостачання. (а.с.46)

12.Спільними постановами керівництва Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та адміністрація «Криворізької дистанції електропостачання» та Первинною профспілковою організацією ВСП «Криворізької дистанції електропостачання» від 16.06.2021 року продовжено строк дії колективного договору. (а.с.47)

Джерела права й акти їх застосування.

13.Згідно ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

14.Відповідно до ст.13 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

15.Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

16.Згідно ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

17.Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

18.Згідно ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

19.Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває в трудових відносинах АТ «Українська залізниця». Зазначена обставина визнається учасниками справи відповідно до ст..81 ЦПК України не підлягають доказуванню.

20.Відповідачем виплачена матеріальна допомога позивачу на оздоровлення в вересні 2019 р. - 2 461,69 грн., жовтні 2020 р. 2 461,69 грн. та в серпні 2021 р. 3 654,70 грн.

21. Суд погоджується з доводами позивача щодо порушення його прав відповідачем, яким здійснено виплати матеріальної допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено нормами Колективного договору з урахуванням наступного.

22.Пунктом 3.1.13 Колективного договору схваленого конференцією трудового колективу Криворізької дистанції електропостачання від 25.03.2015 року, при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати за письмовою заявою матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 40 % тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги.

23.Згідно з п. 1.4 Колективного договору, зміни і доповнення до колективного договору, що не погіршують соціального та економічного становища працівників дистанції, вносяться протягом строку його дії за погодженням сторін і затверджуються на спільному засіданні керівництва дистанції і профспілкового комітету, а всі інші на конференції трудового колективу.

24.Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, був встановлений на рівні 1921 грн., а отже 125% прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 2401,25 грн., в той час як розмір мінімальної заробітної плати по Україні був встановлений на рівні 4173,00 грн.

25.Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, був встановлений на рівні 2102 грн., а отже 125% прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 2627,50 грн., в той час як розмір мінімальної заробітної плати по Україні був встановлений на рівні 4723 грн., з 01.09.2020 року 5 000,00 грн.

26.Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, був встановлений на рівні 2270 грн., а отже 125% прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 2837,50 грн., в той час як розмір мінімальної заробітної плати по Україні був встановлений на рівні 6000 грн..

27.Отже, спільною постановою керівництва Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та адміністрація «Криворізької дистанції електропостачання» та Первинною профспілковою організацією ВСП «Криворізької дистанції електропостачання» №П-23/1 від 31.03.2017 року постановили на виконання пунктів 3, 5 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 1774 застосовувати з 01.04.2017 року у діючому колективному договорі замість величини «мінімальна заробітна плата» розрахункову величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб», встановленого Законом.

28.Виходячи зі змісту п.1.4 Колективного договору, зміни і доповнення до колективного договору, що призводять до погіршення соціального становища працівників, повинні були прийматися на конференції трудового колективу, а отже самостійне вирішення керівництвом Криворізької дистанції електропостачання організації питання щодо застосування розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат, передбачених колективними договорами суперечить вимогам Колективного договору, а отже не підлягає застосуванню при визначні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення величина 125% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.

29.Крім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач попереджав позивача про погіршення існуючих умов оплати праці.

30.Відповідно до ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

31.Ст. 9 КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством. Вона безпосередньо оголошує такі умови недійсними і не вимагають судової процедури визнання їх недійсними.

32.За таких обставин, твердження представника відповідача, що відсутність до теперішнього часу відповідних змін до колективного договору не надає права вимагати виплат які суперечать Закону, не приймаються судом до уваги та спростовуються положенням КЗпП України.

33.Крім того, суд зазначає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України» № 1774-УІІІ від 06.12.2016 року не створює юридичних наслідків щодо застосування п. 3.1.13. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Криворізької дистанції електропостачання, в частині виплати допомоги на оздоровлення, оскільки питання виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, умови виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обставини, за яких вона виплачується, а також кому саме вона може бути виплачена першочергово, визначається, в даному випадку, колективним договором, яким визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги.

34.Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України» погіршив становище позивача та інших працівників підприємства щодо розміру матеріальної допомоги, звузив її право на матеріальну допомогу, а тому не має зворотної сили та не може бути застосований при визначення розміру цієї допомоги.

35.Суд також вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України» № 1774-УІІІ від 06.12.2016 року не створює юридичних наслідків та перешкод для застосування п.1.14 Колективного договору в частині виплати допомоги на оздоровлення, оскільки питання виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, умови виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обставини, за яких вона виплачується, а також кому саме вона може бути виплачена першочергово, визначається виключно Колективним договором.

36.Cуд вважає доводи відповідача необґрунтованими та погоджується з доводами позивача, що при розрахунку розміру матеріальної допомоги на оздоровлення слід використовувати розмір мінімальної заробітної плати встановлений законом по Україні на момент виплати допомоги.

37.Відповідачем була нарахована ОСОБА_1 матеріальна допомога на оздоровлення у таких розмірах: 3 058,00 грн. в 2019 році, 3 058,00 грн. в 2020 році та 4 540,00 грн. в 2021 році.

38.Відповідачем за відрахуванням податків та зборів була виплачена ОСОБА_1 матеріальна допомога на оздоровлення у таких розмірах: 2 461,69 грн. в 2019 році, 2 461,69 грн. в 2020 році та 3 654,70 грн. в 2021 році.

39.Виходячи з розрахунку (4 173,00 2 461,69) + (5 000,00 2 461,69) + (6 000,00 3 654,70), з відповідача на корить позивача підлягала б стягненню недоплачена сума матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 2019 по 2021 роки в розмірі 6 594,92 грн. Однак, суд враховуючи положення ст. 11 ЦПК України не виходячи за межі позовних вимог, доходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню недоплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 4 517,00 грн., в межах позовних вимог.

40.Щодо клопотання представника відповідача про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності суд зазначає наступне.

41.Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції, яка була чинною до 19 липня 2022 року, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

42.Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України (із змінами, внесеними Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ, який набрав чинності 19 липня 2022 року), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

43.Водночас, на підставі п.1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 КЗпП, продовжуються на строк дії такого карантину.

44.Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин, який неодноразово продовжувався, і був відмінений постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24.00 год. 30 червня 2023 року.

45.Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

46.Отже, строки звернення позивача до суду за вирішенням трудового спору не було пропущено, оскільки з вимогою про стягнення недоплаченого розміру матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 2017 року по 2021 року він мав право звернутися до суду без обмеження будь-яким строком.

47.При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд доходить висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

48.Аналогічний висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023.

Розподіл судових витрат.

49.Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

50.Позивач під час звернення до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

51.Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач під час звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.12,13,81,258,259,263,265,268, ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченої частки заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 недоплачену матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 517,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», юридична адреса: вул. Єжи Гедройця, 5 , м. Київ, .

Суддя І.Б. Малаховська