ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області заяву адвоката Шахрай Миколи Ігоровича подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника-адвоката Шахрай М.І. з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те що, Фастівським міськрайонним судом Київської області від 10.03.2025 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради, КП Фастівської ЖЕК» про зобов`язання вчинити певні дії, яким позовні вимоги залишені без задоволення. Однак, як вказує заявник, під час ухвалення рішення суд не зазначив у резолютивній частині рішення, щодо розподілу судових витрат, оскільки позивач заявляла по справі фактично три позовні вимоги, при цьому судовий збір сплачено було лише зха одну. Просить постановити додаткове рішення. Яким стягнути з ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір) в сумі 1211,20 грн.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи про зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 березня 2025 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради, КП Фастівської ЖЕК» про зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У своїй заяві представник відповідача Шахрай М.І. вказує, що суд не вирішив питання про стягнення з позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 в заявлених вимогах просила зобов`язати відповідача припинити роботу салону краси в другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача витрати понесені на правову допомогу у сумі 30000 грн, стягнення витрат за моральну шкоду лишити на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що питання щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків в сумі 30000,00 грн, стороною позивача не було заявлено, тому підстави для вирішення питання про стягнення з позивача судового збору в розмірі 1211,20 грн за таку вимогу відсутні.

Керуючись ст. 133,141,270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Шахрай Миколи Ігоровича подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей