Справа № 353/948/23
Провадження № 2/353/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретарів судового засідання Круховської С.М., Гаврилів Г.В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Павліва В.І.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом передачі ключів від житлового будинку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якому просила постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у здійсненні права користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового будинку і фіртки огорожі та надання безперешкодного доступу до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй належить 1/28 частка житлового буднку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. Іншими співвласниками вказаного майна є: ОСОБА_2 , якому належить 1/4 частка вказаного майна; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яким належить по 1/7 частці вказаного майна. Таким чином, вищевказане майно належить всім вищевказаним особам на праві спільної часткової власності. У зазначеному житловому будинку зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перешкоджають їй у вільноу доступі до будинку, не визнають її права як співвласника нерухомого майна на володіння та користування ним, не дозволяють заходити на територію будинковолодіння, не впускають до житлового будинку, чим чинять перешкоди у користуванні спільним нерухомим майном. Зазначила, що вказаний житловий будинок має для неї істотне значення, так як вона народилася та виросла в ньому, він пов`язаний з її спогадами дитинства та пам`яттю про батьків. Вона кілька разів на рік приїжджає в с. Петрів на могилу матері, хоче зайти в будинок, а відповідачі перешкоджають їй у цьому.

Так, останнього разу 22.07.2023 року вона приїхала в с. Петрів, хотіла зайти до спірного житлового будинку, а її племінник ОСОБА_2 не дозволив їй цього, заявив, що пустить до будинку за наявності судового рішення. Між ними виник конфлікт, через що вона була змушена звернутися в поліцію на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції в області. На місце події приїжджав наряд поліції, поліцейські роз`яснили їй, що такі спори між співвласниками будинку необхідно вирішувати в судовому порядку, бо такий спір між співвласниками нерухомого майна є цивільно-правовим.

Таким чином, оскільки відповідачі перешкоджають їй у вільному доступі до спільного нерухомого майна, то вона вимушена в судовому порядку захищати свої порушені права як співвласник такого майна.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання по справі призначено на 10 год. 00 хв. 21.09.2023 року. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Встановлено третім особам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову.

03.10.2023 року, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надіслали на адресу суду відзиви на позовну заяву (Том 1 а.с. 60-61, 54-55, 57-58, 63-64, 66-67), в яких вказали, що з вимогами позивача не погоджуються повністю, вважають їх незаконними та протиправними, такими, що суперечать правам та законним інтересам відповідача ОСОБА_2 як, дефакто, єдиного власника будинку, якому бабуся ОСОБА_8 заповіла свою частку будинку, а вони усі інші співвласники домовилися, що подарують ОСОБА_2 свої частки, оскільки будинок залишився йому і в будинку він і проживає, в будинку знаходяться його особисті речі. Проте, позивач не погоджуючись із заповітом матері, перебуваючи в неприязних відносинах з ОСОБА_2 , скориставшись наявністю інвалідності, прийняла по закону частку після смерті матері ОСОБА_8 , всупереч наявному заповіту. Позивач уже багато років проживаючи в м. Івано-Франківську, володіючи мізерною часткою будинку, де така частка становить всього 2.1 м.кв., постійно створює конфлікти замість того, щоб жити як родичі. Ніхто з інших співвласників немає жодних претензій на будинок. Тому вважають, що немає жодних підстав для того, щоб задовольняти позов та передавати позивачці ключі від будинку. Просили відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 .

Також, 03.10.2023 року, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Голуб Г.С. надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (Том 1 а.с. 69-71), разом із підтвердженням про направлення його копії позивачу (Том 1 а.с. 68а), в якому вказав, що з вимогами позивача вони не погоджуються повністю, вважають їх незаконними та протиправними, такими, що суперечать правам та законним інтересам відповідача ОСОБА_2 як, дефакто, єдиного власника будинку, якому бабуся ОСОБА_8 заповіла свою частку будинку, а всі інші співвласники домовилися, що подарують ОСОБА_2 свої частки, оскільки будинок фактично залишився виключно йому, в будинку він проживає з сім`єю, в будинку знаходяться його особисті речі, він утримує будинок, оплачує комунальні платежі, доглядає за територією будинку, веде господарство. До складу сім`ї ОСОБА_2 входять дружина ОСОБА_9 та діти: дочка ОСОБА_10 та син ОСОБА_11 . Проте, позивач, не погоджуючись із заповітом матері, перебуваючи в неприязних відносинах з ОСОБА_2 , скориставшись наявністю інвалідності, прийняла по закону частку після смерті матері ОСОБА_8 , всупереч наявному заповіту на ім`я ОСОБА_2 . Позивач вкрай рідко приїжджає у с. Петрів, уже багато років проживаючи в м. Івано-Франківську, володіючи незначною часткою спірного будинку, де така частка становить всього 2.1 м.кв. від усієї площі будинку, постійно створює конфлікти замість того, щоб жити як родичі та спілкуватися. Ніхто з інших співвласників немає жодних претензій до ОСОБА_2 щодо будинку, тим паче, що між усіма співвласниками є усна домовленість про те, що вони усі подарують свої частки ОСОБА_2 , де проблема тільки у формальній підготовці документів, де ОСОБА_2 не може оформити усі необхідні документи через конфлікти з позивачем. Вважає, що ОСОБА_2 може бути вчинена компенсація частки позивача з метою зупинення подальших конфліктів між ними. Тому, немає жодних підстав для задоволення позову та передачі позивачу ключів від будинку.

03.10.2023 року, тобто до закінчення підготовчого провадження,на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С. надійшла зустрічна позовна заява про припинення права на частку у спільному майні (Том 1 а.с. 78-84), в якій останній просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме 1/28 частки вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/28 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 з дня отримання нею грошової компенсації; визнати на ОСОБА_2 право власності на 1/28 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , після сплати ОСОБА_2 грошової компенсації за її 1/28 частку вищевказаного домоволодіння.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.10.2023 року зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С. було залишено без руху та надано відповідачу та його представнику термін для усунення недоліків.

У встановлений судом строк представник відповідача усунув недоліки зустрічної позовної заяви (Том 1 а.с. 130-133).

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 року зустрічний позов представника ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С. до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про припинення права на частку у спільному майні прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом передачі ключів від житлового будинку, об`єднано в одне провадження з первісним позовом та присвоїно справі загальний номер № 353/948/23, а провадженню номер № 2/353/319/23. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по даній справі.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2025 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С. задоволено. Зустрічний позов представника ОСОБА_2 адвоката Голуба Г.С. до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про припинення права на частку у спільному майні залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Павлів В.І. позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат голуб Г.С. позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 872, ОСОБА_1 (позивач), як спадкоємцю за законом після смерті матері ОСОБА_8 , на праві власності належить 1/28 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (Том 1 а.с. 9). Дані відомості також підтверджуються Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69362377 від 02.07.2022 року (а.с. 10) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 304080433 від 02.07.2022 року (Том а.с. 11).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327861579 від 03.04.2023 року (Том 1 а.с. 13-16) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 40 від 09.03.2004 року, виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради на праві приватної спільної часткової власності по 1/7 частці кожному належав: ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_4 (третя особа), ОСОБА_5 (третя особа), ОСОБА_7 (третя особа), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_6 (третя особа), ОСОБА_8 (мати позивачки, бабуся відповідача ОСОБА_2 ). 02.07.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом було внесено інформацію щодо зміни речового права щодо спільної часткової власності на вищевказане майно, а саме щодо права спільної часткової власності ОСОБА_1 (позивач) на 1/28 частку вищевказаного майна, та щодо права спільної часткової власності ОСОБА_2 (відповідач) на 3/28 частки вищевказаного майна.

Отже, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на даний час належить на праві спільної часткової власності: по 1/7 частці кожному ОСОБА_4 (третя особа), ОСОБА_5 (третя особа), ОСОБА_7 (третя особа), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_6 (третя особа); 1/4 частка (1/7 +3/28=7/28=1/4) ОСОБА_2 (відповідач), а 1/28 частка ОСОБА_1 (позивач).

Отже, як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником частки вищевказаного будинковолодіння, однак не зареєстрована в ньому та не проживає там.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 (позивач) від 22.07.2023 року (Том 1 а.с. 18), відібраних поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Гушпітом І.В., 22.07.2023 року близько 18 год. 00 хв. вона приїхала в с. Петрів з м. Івано-Франківська, прийшла за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла в будинок, в якому колись проживала, зайшла в кімнату то побачила, що сусід проводить ремонт. На її запитання останній повідомив, що він робить ремонт на замовлення ОСОБА_12 (відповідач). Коли вона підійшла до ОСОБА_12 (відповідач), він сказав їй вийти з будинку та не повертатися туди без рішення суду, так як вона не має права туди заходити. Після чого вона подзвонила на спецлінію «102» та повідомила про даний факт.

22.07.2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернулася із заявою до начальника відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Ігоря Наливайка (Том 1 а.с. 19), в якій просила розгляд її повідомлення по факту того, що її племінник ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , не пускав її в будинок за вищевказаною адресою припинити та не розглядати, оскільки у даній ситуації вони розібралися самостійно.

Згідно повідомлення відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області № 5506/108/58/01-2023 від 26.07.2023 року (Том 1 а.с. 17), звернення по факту словесної суперечки між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) було зареєстровано в інформаційно-телекомукаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області під № 1388 від 22.07.2023 року. Виїздом групи реагування патрульної поліції відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області від ОСОБА_1 (позивач) було відібрано письмову заяву про припинення розгляду повідомлення по факту словесної суперечки з ОСОБА_2 (відповідач), який стався з приводу права власності на будинок та прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в даній ситуації розібралися самостійно.

Відповідно до повідомлення ГУНП в Івано-Франківській області № 2144/108/25/01-2023 від 03.08.2023 року (Том 1 а.с. 20-21), 22.07.2023 року на спецлінію «102» ГУНП поступили 3 дзвінки з номера телефону НОМЕР_1 . Перші два дзвінки поступили відповідно 22.07.2023 року о 18 год. 45 хв. та о 18 год. 47 хв. від ОСОБА_1 (позивач), під час яких вона повідомила, що їй потрібна поліція. Повідомила, що вона приїхала додому з суду, в будинок, де у неї викуплена частка. В даному будинку живе племінник, який не впускає її до хати, робить собі ремонт, її речі повиносив. На цьому дзвінок був перерваний. Оператор здійснювала декілька передзвонів, однак відповіді не було. Наступний дзвінок був 22.07.2023 року о 18 год. 53 хв. Під час спілкування ОСОБА_1 (позивач) повідомила, що їй потрібен наряд поліції за вищевказаною адресою. Всі її звернення були об`єднані та зареєстровані до ЄО ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області 22.07.2023 року за № 1388. Завдання для реагування на вказане повідомлення було призначено наряду ГРПП ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, який за результатами опрацювання в електронному рапорті в ІПНП вказав, що, виїхавши за вказаною адресою, було відібрано письмову заяву в ОСОБА_1 (позивач) про припинення розгляду повідомлення по факту словесної суперечки останньої із ОСОБА_13 (відповідач), який стався з приводу права власності на будинок та прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в даній ситуації розібралися самостійно. ОСОБА_1 (позивач) було рекомендовано та роз`яснено право звернення із даним питанням до суду щодо розподілу будинку та прибудинкової території. ОСОБА_1 вказала, що претензій будь-якого характеру ні до кого немає та в подальшому мати не буде.

Як встановлено в судовому засіданні в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак фактично проживає відповідач ОСОБА_2 , його дружина та двоє дітей.

Позивач ОСОБА_1 суду не надала жодних доказів того, що вона періодично проживає у спірному будинку, що там знаходяться її особисті речі, а також того, що між нею та ОСОБА_2 виникають періодично конфлікти що до користування її часткою будинку, доказів того, що останній чинить їй перешкоди, не надає можливості зайти в будинок та проживати там. З єдиного звернення до органу поліції від 22.07.2023 року вбачається, що в конфлікті, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони розібралися самостійно, позивач просила органи поліції припинити розгляд її звернення щодо неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 .

Отже, виходячи з предмету позовних вимог та викладеної позивачем вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у здійсненні права користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового будинку і фіртки огорожі та надання безперешкодного доступу до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, суд звертає увагу, що сторона позивача не надала жодних доказів на підтвердження створення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкод, зазначених позивачем у позовній заяві, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Аналогічно за ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

А тому, дані норми надають право позивачу ОСОБА_1 як власнику самостійно розпоряджатися та користуватися своєю власністю, що також не позбавляє власника можливості звернутися до суду за захистом порушеного права власності, однак якщо таке порушується конкретною особою і у вибраний спосіб захисту.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина перша ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права в т.ч. володіння та користування майном, власник та користувач має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Разом з тим, таке обмеження права користування своєї часткою приватної власності у частковій власності інших власників щодо нерухомого майна має бути реальним та доведеним перед судом. При цьому, власник має на час виникнення факту створення їй перешкод у користуванні реально (періодично чи щоденно) користуватися своєю часткою. Такий факт також не було доведено стороною позивача.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на - позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивач, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону Україн «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною кмісією серії 12 ААВ № 759835 від 10.08.2022 року (а.с. 8)), звільнена від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом передачі ключів від житлового будинку відмовити.

Судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , покласти на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК

Повне судове рішення складено «10» квітня 2025 року.