Провадження № 2/357/582/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

представник позивача адвокат Трибушенко І.А.;

представник відповідача адвокат Дейнека С.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 177 840,51 грн різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням, 10 000 грн завданої моральної шкоди та 4 806,41 грн судових витрат.

Позов обґрунтований тим, що 26.05.2024 в місті Білій Церкві Київської області на перехресті проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . та Hyundai д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки, зокрема власнику автомобіля Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 в розмірі 246 958,40 грн. Учасниками вказаної дорожньо-транспортної пригоди на місці її настання спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), за змістом якого вина водія ОСОБА_2 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На момент вчинення ДТП відповідач мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тому ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» виплатило позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 72 017,89 грн. Різниця між виплаченою власнику Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 шкодою та страховим відшкодуванням складає 177 840,51 грн (246 958,40 - 72 017,89 - 3 200), яку позивач просить стягнути на її користь.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

05.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 05.12.2024.

04.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що під час складання Європротоколу водієві ОСОБА_3 повідомлялось про обмеження суми відшкодування страховою компанією в розмірі 80 000 грн, на що водій автомобіля Skoda Roomster погодився і претензій не мав. Відповідач також виплатила власниці Skoda Roomster 3 200 грн франшизи. Вказує, що на проведення експертизи 14.06.2024 відповідача не запрошували та не повідомляли про огляд, тому з даним висновком відповідач не погоджується. Також не зазначена залишкова вартість даного транспортного засобу, що унеможливлює визначити вартість завданих збитків. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. При цьому в матеріалах справи відсутні докази залишкової вартості автомобіля. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заявлено про судові витрати.

05.12.2024 ухвалою суду за клопотанням представників позивача та відповідача витребувано: 1) від Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» () належним чином завірену копію повідомлення ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду, яке вона подала до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» та належним чином завірену копію письмових пояснень ОСОБА_2 з приводу зазначеного страхового випадку, який мав місце 26.05.2024 року о 19.20 год в м. Біла Церква на перехресті вулиць проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко за участю автомобілів Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Hyundai реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки; 2) від Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» () належним чином завірену копію висновка експерта (звіт про оцінку) на підставі якого розраховано та виплачено позивачу суму збитків в розмірі 72 017,89 грн за наслідками ДТП, яке сталося 26.05.2024 року о 19.20 год в м. Біла Церква на перехресті вулиць проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко за участю автомобілів Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Hyundai реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

10.12.2024 на адресу суду від представника позивача - адвоката Трибушенко І.А., надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено про те, що власник пошкодженого автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яким передбачено ліміти відповідальності страховика: за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320 000 грн; франшиза - 3 200 грн. Однак страхова компанія сплатила позивачу лише 72 017,89 грн, чого недостатньо для покриття шкоди. Представник відповідача не надав належних та допустимих доказів того, що водію ОСОБА_3 на місці ДТП роз`яснено, що страховик здійснює виплату страхового відшкодування потерпілому в межах 80 000 грн. Крім того, таке роз`яснення не має правових наслідків, оскільки позивач має право на відшкодування повного розміру шкоди. Сторона позивача вважає, що наявність висновку про розмір матеріального збитку достатньо для відшкодування шкоди, а доводи представника відповідача про незазначення залишкової вартості КТЗ не заслуговують на увагу. Вказано, що ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника. Потерпіла особа має право на відшкодування завданих збитків в повному розмірі, тому наділена правом на стягнення з винної особи завданих збитків в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Повторно просить задовольнити позов.

16.12.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази.

29.01.2025 в судовому засіданні суд на місці ухвалив відмовити в задоволенні усного клопотання представника позивача про призначення експертизи.

29.01.2025 в судовому засідання суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті 01.04.2025.

Суд зауважує, що в матеріалах справи наявний висновок автотоварознавчої експертизи, представник позивача - адвокат Трибушенко І.А., в підготовчому судовому засіданні не зверталась до суду в установленому порядку з клопотанням про призначення додаткової чи повторної експертизи, вказувала, що саме відповідач повинен заявляти таке клопотання. У підготовчому судовому засіданні представник позивача не заперечувала щодо закриття підготовчого провадження, а під час розгляду справи по суті щодо завершення розгляду справи.

30.01.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в обґрунтування яких зазначено про те, що калькуляція страховика щодо визначення розміру страхового відшкодування поширюється на правовідносини страховика і потерпілого та не поширюється на правовідносини між винуватцем пригоди та потерпілим у разі недостатності виплати такого страхового відшкодування. За висновком експерта вартість матеріального збитку, завданого власнику Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 246 958,40 грн. Представник відповідача не заявляв клопотання про призначення повторної судової експертизи. Разом з тим, автомобіль перебуває в такому самому стані, що й після ДТП, тому представник позивача запропонував провести повторну експертизу у випадку сумнівів щодо наявного у справі висновку експерта, однак судом відмовлено. Просить задовольнити позов.

01.04.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача - адвоката Дейнеки С.Л., в обґрунтування яких зазначено, що обов`язок доказування суми завданої шкоди покладається на позивача, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, зазначила про відсутність в неї клопотань по справі. Пояснила, що відповідач погодилась скласти Європротокол, чим обмежила розмір страхового відшкодування, але оскільки розмір такого страхового відшкодування є недостатнім, тому просить стягнути залишок збитків з відповідача, а також моральну шкоду. Вказала, що при складенні Європротоколу обоє учасників розуміли ситуацію в якій знаходились. Страхова компанія двічі перераховувала суму страхового відшкодування та позивач погодилась на суму в розмірі 72 017,89 грн, що майже дорівнює розміру ліміту страхового відшкодування. Вказує, що оскільки автомобіль знятий з виробництва, тому для його відновлення потрібні нові деталі. Опис пошкоджень автомобіля міститься у висновку експерта. Відповідач була ознайомлена з цим та не просила визначити залишкову вартість автомобіля за пропозицією представника позивача в судовому засіданні. Калькуляція страховика - це внутрішній документ, вона не можу обмежувати права позивача на відшкодування збитків. Ця калькуляція не стосується цієї справи, до того ж франшиза за договором становить 3 200 грн, яку відповідач добровільно відшкодувала. Підтвердила, що ОСОБА_4 це син позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю та просив відмовити в його задоволенні. Наполягав на тому, що наявний в матеріалах справи висновок експерта не містить залишкову вартість пошкодженого автомобіля, тому позивач не довела свої вимоги. Склавши Європротокол сторона відповідача обмежила ліміт страхового відшкодування та погодилась на суму відшкодування в максимальному розмірі 80 000 грн. Заявлено про понесені витрати.

Вислухавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

26.05.2024 о 19:20 год. в місті Білій Церкві Київської області на перехресті вулиць проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки.

Учасниками вказаної дорожньо-транспортної пригоди на місці її настання спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол)

З пояснень водія Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається вина водія - ОСОБА_2 , яка порушила вимоги Правил дорожнього руху.

Власником транспортного засобу Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Білоцерківським ВРЕР 01.02.2013.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника Hyundai, держаний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», що вбачається з поліса серії ЕР № 221091244. Франшиза за вказаним полісом становить 3 200 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 320 000 грн, ліміт за шкоду майну - 160 000 грн.

25.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з заявою про страхове відшкодування, на підставі якої та з урахуванням ремонтної калькуляції № 24-1031011 від 19.06.2024, здійснено страхове відшкодування в розмірі 72 017,89 грн з урахуванням фізичного зносу КТЗ та франшизи, що вбачається з платіжної інструкції № 3Р070158 від 28.06.2024.

Згідно з висновком судового експерта «Петрушанко Вадим Федорович» № 103 від 17.06.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкоджень на дату оцінки складає 246 958,40 грн.

25.06.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про виплату залишку шкоди, завданої внаслідок ДТП та моральної шкоди.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до частин 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (надалі - Закон № 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку (п. 33.2. ст. 33 Закон № 1961-IV).

Відповідно до пп. 3 ч. 1 постанови Правління Національного Банку України № 108 від 30.05.2022 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 грн на потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 допустила дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої транспортний засіб Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 отримав пошкодження. Учасники події склали повідомлення про ДТП (Європротокол), за наслідками якої страховою компанією за діючим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу, позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 72 017,89 грн, а також відповідачем добровільно відшкодовано позивачу франшизу в розмірі 3 200 грн.

Разом з тим, з матеріалів автотоварознавчого дослідження вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача більша за його ринкову вартість.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Так, згідно із п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП перевищує розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.

З матеріалів справи та пояснень сторін суд позбавлений можливості встановити ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди (утилізаційну вартість).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Слід зазначити, що відповідно до частин 1, 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У пунктах 162-165 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 зазначено, що «до набрання чинності 15.12.2017 року Законом України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» порядок призначення судової експертизи в адміністративному, господарському, цивільному судочинстві був врегульований статтею 81 КАС України у редакції від 06.07.2005 № 2747-IV, статтею 41 ГПК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2539-ІІІ (2539-14) від 21.06.2001, статтею 143 ЦПК України в редакції від 18.03.2004.

Системний аналіз зазначених статей свідчить про те, що судова експертиза призначалась виключно судом за заявою осіб, які беруть участь у справі, для з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо. Особи, які беруть участь у справі, мали право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта.

Унаслідок розвитку суспільних відносин, уніфікації процесуального законодавства, та розвитку принципу диспозитивності Закон від 15.12.2017 № 2147-VIII, (враховуючи, що попередній порядок призначення судової експертизи є застарілим та не відповідає контексту суспільних відносин), запровадив певні зміни щодо порядку призначення і проведення судової експертизи.

Так, процесуальними кодексами, після внесення змін, передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений або на замовлення учасника справи, або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частина третя статті 101 КАС України, частина третя статті 98 ГПК України, частина третя статті 102 ЦПК України).

Частиною 1 статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі лише за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 102 КАС України, частина перша статті 98 ГПК України, частина перша 103 ЦПК України)».

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно частин 1, 5, 6 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 29.09.2021 у справі № 569/4688/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом, інтереси якого під час розгляду справи представляє професійний адвокат, подала до суду висновок експерта № 103 від 17.06.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Skoda Roomster д.р.н. НОМЕР_1 , який виконаний на її замовлення судовим експертом «Петрушанко Вадим Федорович», який має вищу технічну та юридичну освіти, кваліфікацію судового експерта, з правом проведення автоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 (визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу) свідоцтво № 996 від 09.06.2006, видане Міністерством Юстиції України, продовжене до 28.07.2025. Свідоцтво оцінювача транспортних засобів МФ № 463 від 12.07.2003 Фонду Державного майна України, стаж експертної роботи з 2004 року та стаж роботи за фахом інженер-механік автомобільного транспорту з 1996 року.

Вказаним судовим експертом на замовлення позивача було встановлено вартість матеріального збитку (вартість автомобіля), завданого власнику автомобіля Skoda Roomster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень, який на дату оцінки складає 246 958,40 грн.

Вищевказаний висновок експерта від 17.06.2024 є первинним у даній справі та був виготовлений з дотриманням вимог частини шостої статті 106 ЦПК України, тобто експертом зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, а також те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог зазначив, зокрема про відсутність у вказаному висновку вартості знищеного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди (утилізаційну вартість), що з огляду на вимоги чинного законодавства є імперативом.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Так, з висновку експерта вбачається, що він проведений судовим експертом «Петрушанко Вадим Федорович», який попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України.

Вказаний висновок не викликає сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи

Позивачем при замовленні автотоварознавчої експертизи не ставилось інших питань, в межах розгляду даної справи не подавались додаткові докази (довідки, висновки, звіти, квитанції) щодо утилізаційної (залишкової) вартості пошкодженого авто. Сторона позивача вважала, що це повинен робити відповідач.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 177 840,51 грн завданої шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23.11.2022 в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19.04.2023 в справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2022 в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що внаслідок ушкодження належного позивачеві автомобіля, яким вона не має можливості користуватися після дорожньо-транспортної пригоди, що вплинуло на її психологічний стан, створило дискомфорт, змінився ритм життя, з`явились додаткові клопоти та навантаження.

Повторно до попереднього, суд наголошує, що за правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також висновки суду про відмову у стягненні матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити і у стягненні з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на сторону позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.04.2025.

Суддя А. Ю. Цуранов