Справа № 212/1684/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування арешту майна, стягувач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» ,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кафтасьєва Г.В., звернулася зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просила суд визнати дії державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 неправомірними та зняти арешт майна, власником якого є ОСОБА_1 накладеного на підставі постанови про арешт майна державного виконавця Покровського (Жовтневого) ВДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 05.10.2011.

В обґрунтування скарги скаржник зазначила про те, що нею виявлено, що на її майно накладено арешт та заборона на його відчуження (обтяження 11685740 дата реєстрації обтяження 05.10.2011 року).

Зазначає, що вона звернулась до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса ) з метою вирішення даного питання та зняття арешту. На звернення вона отримала відповідь, в якій зазначено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), обліковується наступний запис про обтяження (№11685740) об`єкт обтяження все нерухоме майно. Надати більш детальну інформацію, щодо виконавчих проваджень, та матеріалів виконавчих проваджень не є можливим, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 р. за № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки.

Вважає, що дії державного виконавця щодо не зняття арешту з її власності є неправомірними, а тому вимушена звернутися до суду із даною скаргою.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року прийнято в провадження скаргу до провадження та призначено до судового розгляду.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, скаргу просила задовольнити.

Представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. 27.03.2025 подав до суду клопотання у якому просив проводити розгляд справи у його відсутність та відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача АТ «Криворізька теплоцентраль» 03.04.2025 подала до суду пояснення у справі у яких зазначила, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звертає увагу суду, що ВП №70342223 на яке посилається в скарзі ОСОБА_1 , як підставу реєстрації обтяження нерухомого майна відкрите з примусового виконання виконавчого документу по справі №212/3412/20 від 27.05.2021 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, але обтяження №11685740 зареєстроване в реєстрі в 05.10.2011 р. Тому обтяження не може бути зареєстроване в рамках справи за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2020 року. В архіві Товариства до 2012 року відсутні будь-які справи між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 , а тому в Скаржника відсутні підстави вважати, що підставою реєстрації обтяження № 11685740 було виконавче провадження за яким Товариство є стягувачем. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.02.2025 за №412424189 щодо арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11685740. Зазначено, що підставою обтяження є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження за №29065180 від 05 жовтня 2011 року. Проте, жодного посилання чи доказів щодо відношення Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №11685740 матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05.10.2011 Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, державний виконавець Мігільова Т.М., винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, що убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №412424189 від 10.02.2025.

Згідно інформації Покровського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.03.2025 №7431 убачається, що на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 11.03.2025 року перебуває виконавче провадження, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 є боржником по виконавчому провадженню, а саме АСВП 76995099 з виконання судового наказу № 212/9520/21,2-н/212/2574/21 виданого 02.11.2021 Жовтневим районним суд м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованості у розмірі 6454,11 грн. Виконавче провадження відкрито 27.01.2025 року. В межах даного виконавчого провадження не виносилась постанова про накладення арешту на майно боржника. Надати інформацію щодо провадження, в межах якого накладено арешт за реєстраційним номером 11685740 від 05.10.2011 року, не видається можливим у зв`язку з закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень.

Згідно інформації акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» №2262/32 від 18.03.2025 убачається, що за ОСОБА_1 обліковується непогашена заборгованість, яка охоплена судовими рішеннями: за виконавчим документом 2н-413/12 від 03.07.2012 в сумі 18 861,09 грн. (залишок заборгованості за виконавчим документом становить 12 245,8 грн.); на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/1425/24 в сумі 19 345,03 грн. Також згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, щодо ОСОБА_1 15.11.2022 було відкрито виконавче провадження за №70342223 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/3412/20. Станом на 18.03.2025 закрито у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Одночасно повідомлено, що повну інформацію про наявні/відсутні заборони відчуження об?єктів нерухомого майна, які перебувають у власності чи користуванні ОСОБА_1 можуть надати відділи державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1,2 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виниклих між сторонами правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (стаття 3 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання судових рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання судових рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправні позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 05.10.2011 накладений арешт. Копію постанови про накладення арешту на майно державний виконавець надати не має можливості через закінчення строків зберігання виконавчих проваджень у архіві органу державної виконавчої служби (3роки). Станом на 18.12.2024 виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебуває. Так, арешт накладений постановою державного виконавця від 05.10.2011 року не скасований, виконавчих проваджень на виконанні у державній виконавчі службі в межах яких накладений арешт на майно ОСОБА_1 не перебуває, а отже є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини 1 основоположних свобод (далі - Конвенція) що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не зняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні відкриті виконавчі провадження відносно заявника ОСОБА_1 в межах яких накладений арешт на майно останньої, не зняття арешту з майна ОСОБА_1 порушує її право власності, суд приходить до висновку про задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК суд,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування арешту майна, стягувач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 неправомірними.

Зняти арешт майна власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) накладеного на підставі постанови про арешт майна державного виконавця Покровського (Жовтневого) ВДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області (на сьогодні Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)) від 05 жовтня 2011 року із забороною його відчуження та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за №11685740 від 05 жовтня 2011 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08 квітня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис