ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/607/25 Справа № 701/228/24
УХВАЛА

про відвід судді

03 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Карпенко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої О.В., стягувач - ОСОБА_1 , на дії органу примусового виконання,-

в с т а н о в и в :

До Черкаського апеляційного суду на електронну пошту надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 19.02.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено колегію суддів: Новіков О.М. суддя-доповідач і судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою судді від 21.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 29.01.2025 і скаржником не порушується питання щодо поновлення такого строку. Наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 06.03.2025 змінено склад суду: суддю Василенко Л. І. замінено на суддю Гончар Н. І.

Ухвалою від 07.03.2025 скаржнику ОСОБА_2 поновлений строк на оскарження ухвали та відкрито провадження.

Ухвалою від 07.03.2025 справа призначена до розгляду на 17 квітня 2025 на 09:00 год.

03.04.2025 стягувач у судовій справі ОСОБА_1 , через систему «електронний суд», подала заяву про відвід головуючого судді Новікова О. М.

В поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що 26.02.2025 судді Новікову О.М. був заявлений відвід з тих підстав, що в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху було вказано, що з повним текстом ухвали ОСОБА_2 ознайомився з ЄРДРС лише 03.02.2025.

Також, 26.02.2025 було подано заяву про виправлення описки в ухвалі про залишення без руху, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не вказував, що ознайомився з повним текстом 03.02.2025.

В ухвалі суду від 26.02.2025, якою було відмовлено заявниці у задоволенні відводу вказано: "...Окремо слід зазначити, що підставою залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка направлена через систему «електронний суд» сформована 19.02.2025, стало те, що в супровідному електронному листі наявний текст наступного змісту: «направляю на електронну адресу суду апеляційну скаргу по судовій справі №701/228/24 (судове провадження 4-с/701/2/25) з додатками в зв`язку з тим, що в моєму електронному кабінеті в системі «електронний суд» не відображається ні один документ вказаного провадження. З повним текстом оскаржуваної ухвали я ознайомився в єдиному державному реєстрі судових рішень (відповідно до інформації ЄРДСР забезпечено надання загального доступу до Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.04.2025 2 документу: 03.02.2025. Термін оскарження до 19.02.2025 (включно).»

Враховуючи, що ОСОБА_1 не було нічого відомо і в матеріалах електронної судової справи в Електронному суді відсутній супровідний електронний лист, 24.03.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду було направлено запит щодо незрозумілої ситуації з апеляційними скаргами ОСОБА_2 від 18.02.2025 (яка досі з незрозумілих причин не зареєстрована) та від 19.02.2025, яка не містила інформації щодо дати ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами справи, а також відсутності супровідного електронного листа, на який посилався суддя Новіков О.М.

03.04.2025 року на її електронну пошту надійшла відповідь за підписом керівника апарату Черкаського апеляційного суду, в якій чітко вказано, що апеляційна скарга ОСОБА_2 від 19.02.2025 не містила супровідного листа, а то лише був коментар, який відповідно не було долучено навіть до Електронного суду.

За таких обставин, Кравченко І. Ю. вважає, що згідно вимог ЦПК України коментар не є процесуальним документом та фактично не міг братися судом до уваги.

Таким чином, на думку заявниці, суддя Новіков О.М. знову в інтересах ОСОБА_2 видав коментар за супровідний електронний лист, на який послався спочатку в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а потім в ухвалі про відмову у задоволенні відводу.

Кравченко І.Ю. припускає, що суддя Новіков О.М. зацікавлений у вирішенні справи на користь ОСОБА_2 , саме тому звичайний коментар, який навіть не був долучений до матеріалів електронної справи в Електронний суд, суддею Новіковим О. М. було прийнято за супровідний електронний лист.

Крім того, судді Новікову О.М, було достаменно відомо, що названий ним "супровідний електронний лист" заявниці не надсилався і про його існування взагалі не відомо, тим більше, що з листа за підписом керівника апарату Черкаського апеляційного суду вбачається, що це не супровідний лист.

При цьому, судді Новікову О.М. достаменно відомо, що його дії викликають у Кравченко І. Ю. недовіру, оскільки вона неодноразово вказувала про те, що він перекручує обставини та приймає від ОСОБА_2 докази, подані в порушення вимог ЦПК. Така ж ситуація знову виникла із супровідним листом, на який посилається суддя Новіков О. М. в своїй ухвалі, якого просто не існує і про цеґ стверджує керівник апарату Черкаського апеляційного суду у листі від 03.04.2025.

На підставі викладеного, з метою уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та виключення підстав та мотивів для сумніву в об`єктивності судді, Кравченко І. Ю. заявила відвід судді Новікову О.М.

Перевіривши вказані доводи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Апеляційний суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, зауважує відсутність підстав стверджувати, що суддя Новіков О.М. порушує права заявниці як сторони у справі, вчиняє дії, які б могли викликати недовіру сторін, особливо ОСОБА_1 . Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним, при цьому, є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У заяві Кравченко І.Ю. зазначає, що 03.04.2025 року на її електронну пошту надійшла відповідь за підписом керівника апарату Черкаського апеляційного суду, в якій чітко вказано, що апеляційна скарга ОСОБА_2 від 19.02.2025 не містила супровідного листа, а то лише був коментар, який відповідно не було долучено навіть до Електронного суду. За таких обставин, Кравченко І. Ю. вважає, що згідно вимог ЦПК України коментар не є процесуальним документом та фактично не міг братися судом до уваги.

Таким чином, суддя Новіков О.М. знову в інтересах ОСОБА_2 видав коментар за супровідний електронний лист, на який послався спочатку в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а потім в ухвалі про відмову у задоволенні відводу.

Проте, колегія суддів вважає, що вказані посилання в заяві про відвід є необґрунтованими, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 була передана судді Новікову О М. з відповідним електронним супровідним листом, в якому наявні реквізити від кого надійшов документ, кому адресований, в цьому листі містився текст повідомлення відповідного характеру, про який вже судом неодноразово згадувалося в попередніх ухвалах.

Більше того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до постанови Великої Палати у справі № 916/3027/21 від 21.06.2023 міститься висновок: «що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.»

Твердження ОСОБА_1 , що суддя Новіков О. М. надав оцінку коментарю якийне є процесуальним документом та фактично не міг братися судом до уваги, суд відхиляє та вважає це твердження помилковим, оскільки лише суд може надавати оцінку доказам, які містяться у справі, і вирішувати питання про їх допустимість чи неналежність, і в даному випадку вказаний вище супровідний лист є в матеріалах справи (а.с. 89), на ньому стоїть вхідний номер кореспонденції Черкаського апеляційного суду та відповідна дата, а також міститься інформація про адресата відправлення та отримувача апеляційної скарги.

Вказані доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Новікова О. М. чи могли б викликати недовіру до судді в провадженні якого перебуває апеляційна скарга Кулібаби А. Б.

Жодних порушень процесуальних прав заявниці ОСОБА_1 з цього приводу не вбачається.

Апеляційний суд наголошує, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Оскільки, передбачених законом підстав для відводу судді Новікова О.М. немає, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 33, 37, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича у від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої О.В., стягувач - ОСОБА_1 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Новікова Олега Миколайовича передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді