Справа № 212/1607/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Управління обслуговування громадян (відділ обслуговування громадян № 17) про встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні,

встановив таке.

До суду звернулась заявниця ОСОБА_1 . Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні, призначив розгляд на 06.03.2025, а потім на 17.03.2025 та 26.03.2025 року. Ухвалою про відкриття провадження судом також були витребувані докази за клопотанням заявниці.

У Заяві ОСОБА_1 просила встановити її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті і перебування в нього на утриманні.

Заяву обґрунтувала таким. ОСОБА_1 з 1996 року перебувала в фактичних шлюбних стосунках, а з 12.04.2014 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявниці - ОСОБА_2 помер. Разом з чоловіком ОСОБА_2 вони вдвох до дня його смерті постійно мешкали в належному йому майні - квартирі АДРЕСА_1 , при тому, що нині померлий чоловік був зареєстрований для проживання в цій адресі, а заявниця зареєстрована для проживання в іншому житловому приміщенні. На день смерті чоловіка ОСОБА_2 він був пенсіонером (раніше працював директором КривбасБелазсервіс) і щомісячно отримував пенсію в розмірі 13 840 грн. Заявниця на день смерті чоловіка також вже була пенсіонеркою, їй було 60 років.

В теперішній час ОСОБА_1 мешкає одна, сім`ї не має, отримувана нею пенсія становить 5 500 грн на місяць, але, враховуючи економічну кризу в країні, інфляцію і стійке підвищення цін на продукти харчування і сплату комунальної платні, грошей для проживання їй не вистачає. З чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, її пенсію повністю витрачали на сплату комунальної платні за житло, пенсію чоловіка витрачали на доплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, одягу, придбання ліків за необхідності. Після смерті чоловіка заявниця залишилася самотня, хвора, фактично без коштів для існування, а отриманої нею пенсії не вистачає на проживання, лікування та сплату комунальної платні. Тому тепер, коли після смерті чоловіка ОСОБА_2 її матеріальний стан став скрутним, заявниця звернулася у Відділ обслуговування громадян № 17 Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Але начальник зазначеного Відділу відмовив у цьому і запропонував звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні у померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 26.03.2025 була допитана заявниця як свідок, за її згодою. ОСОБА_1 в процесі її допиту зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, є пенсіонером. Зазначила, що з 1996 року вона разом з чоловіком ОСОБА_2 проживала за місцем його реєстрації. Інших утриманців не було. До 2014 року вони разом доглядали його матір. Інших утриманців у померлого чоловіка не було; у нього є донька від першого шлюбу, їй приблизно 46 років, вона є працездатною та працює в банку.

Заінтересована особа пояснень/заперечень на заяву ОСОБА_1 не надала. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, на виконання ухвали суду надав витребувані докази.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 09 квітня 2025 року о 08:15 годині.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд дослідив надані та витребувані докази і встановив таке.

Заявниця ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 12 квітня 2014 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201 (а. с. 10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а. с. 9).

Заявниця ОСОБА_1 є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 05.06.2024 року (а. с. 13).

Відповідно до копії Рішення про відмову у перерахунку пенсії від 31.01.2025 (з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника), їй було відмовлено у перерахунку її пенсії з огляду на те, що до її звернення не було долучено документів про те, що дружина перебувала на утриманні чоловіка або втратила джерело засобів до існування, згідно долучених до звернення документів заявниця зареєстрована за різними адресами з померлим годувальником, факт спільного проживання не підтверджено (а. с. 11).

До суду надано акт від 11.12.2024 року за підписами жителів вулиці на підтвердження спільного проживання про те, що в будинку АДРЕСА_3 з 1996 року проживали разом, як чоловік і дружина ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 (а. с. 12).

Дохід ОСОБА_1 в період з 01.08.2024 по 31.01.2025 року отримувала пенсію в загальному розмірі 33 403,56 грн (по 5 567,26 грн на місяць), що підтверджується Довідкою про її доходи від 17.02.2025, наданою заявницею в судовому засіданні та долученою до матеріалів справи.

Згідно з інформацією, наданою на ухвалу суду про витребування доказів, ОСОБА_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримував пенсію за віком в розмірі 13 860,18 грн на місяць (а. с. 22).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Щодо встановлення факту спільного проживання

Згідно п. 1, 6, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 зазначив, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Тобто якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Факт проживання за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 з 1996 року підтверджується актом про проживання (а. с. 12). Вказане підтверджується також поясненнями заявниці в судовому засіданні, її показаннями в процесі допиту її як свідка у справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що вимога заявника про встановлення факту її спільного проживання разом з чоловіком на день його смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту перебування на утриманні.

У статті 36 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За вимогами цієї статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника такі документи.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Тобто у будь-якому випадку один з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника.

У пункті 2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту.

Згідно з наданими заявницею та витребувані судом документами, розмір її доходу був значно меншим, ніж розмір доходу, який отримував її померлий чоловік, що унеможливлювало її самостійне забезпечення себе. А тому вочевидь допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування.

Водночас отримання дружиною померлого пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для подальшого належного оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявниці можливості встановити даний юридичний факт у позасудовий спосіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви, та, відповідно, про можливість її задоволення.

На підставі зазначеного, статей 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Управління обслуговування громадян (відділ обслуговування громадян № 17) про встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті і перебування в нього на утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 09 квітня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець