ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1197/24

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/713/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами (суддя Кузюра В.О.), ухвалене у м.Бобровиця,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 196893.90 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 5 серпня 2023 року між ТОВ « Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6845567 , право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 26 грудня 2023 року №26122023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка умови кредитного договору від 5 серпня 2023 року №6845567 виконувала частково, а тому утворилась заборгованість у розмірі 62174.30 грн, яка складається з суми основного боргу 15810 грн, заборгованості за відсотками 45514.30 грн та комісією в сумі 850 грн. Крім того, 31.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір про споживчий кредит №101183584, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 27 грудня 2023 року №29012024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка також за даним кредитним договором взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 59322 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 15 000 грн та 43272 грн заборгованість за відсотками та 1050 за комісією. Також ОСОБА_1 було укладено кредитні договори з ТОВ «Аванс Кредит» 19 липня 2023 року №26965-07/2023, 20.07.2023 року №26972-07/2023 та 28.08.2023 року №36175-08/2023 право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 27 грудня 2023 року №27122023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачка за даним кредитними договорами також взяті на себе зобов`язання не виконувала, а тому за кредитним договором від 19 липня 2023 року №26965-07/2023 утворилась заборгованість у розмірі 25944 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 7000 грн та 18944 за відсотками; за кредитним договором від 20.07.2023 року №26972-07/2023 заборгованість у сумі 30800 грн з яких заборгованість за тілом кредиту 7000 грн та 23800 грн за відсотками; за кредитним договором від 28.08.2023 року №36175-08/2023 заборгованість становить 12150 грн з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту та 9150 грн за відсотками.

ОСОБА_1 було укладено також договір позики з ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» від 07.09.2023 року №76495354, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 21 червня 2021 року №14/06/21 та додаткових угод від від 28.07.2021 року та 27.02.2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відовідачка в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором № 6845567, за кредитним договором № 101183584, за кредитним договором № 26972-07/2023, за кредитним договором № 26965-07/2023, за кредитним договором № 36175-08/2023, за договором позики № 76495354 на загальну суму 196 893 грн. 90 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка порушила зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за кредитними договорами № 6845567 від від 05.08.2023 року, за кредитним договором № 101183584 від 31.08.2023, за кредитним договором № 26972-07/2023 від 19.07.2023 року, за кредитним договором № 26965-07/2023 від 20.07.2023 року, за кредитним договором № 36175-08/2023 від 28.08.2023 року, за договором позики № 76495354 від 07.09.2023 року, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на її користь 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем порушено порядок подання нових доказів у справі, які судом прийняті після ухвалення оскаржуваного рішення суду. Звертаючись з апеляційною скаргою відповідачка будує її доводи на підставі тих доказів, які були подані та враховані судом при винесенні заочного рішення Бобровицьким районним судом Чернігівської області від 12 грудня 2025 року, яке нею оскарджується. Позивач вважаючи, що він має право вимоги за кредитними договорами : № 6845567 від від 05.08.2023 року, № 101183584 від 31.08.2023, № 26972-07/2023 від 19.07.2023 року, № 26965-07/2023 від 20.07.2023 року, № 36175-08/2023 від 28.08.2023 року та за договором позики № 76495354 від 07.09.2023 року не надає суду належних, достатніх та достовірних доказів, що підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах зазначених у позовній заяві. Наявність письмової форми укладених кредитних договорів та договору позики не підтверджує факт передачі коштів позичальнику та не підтверджує виконання зобов`язань за даними договорами. Відповідачка також звертає увагу апеляційного суду на те, що у позивача відсутнє право вимоги за кредитними договорами , оскільки позивачем на підтвердження не надано належних доказів набуття права вимоги за ними. Договір позики № 76495354 від 07.09.2023 року , право вимоги за яким нібито було набуто позивачем 07.09.2023 року на підставі Договору факторингу укладеного 14.06.2021 року, тобто за договором укледеним ще за довго до укладання договору позики, також не підтверджує наявності права вимоги, оскільки передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке існувало на момент передачі прав новому кредитору. ОСОБА_1 також вважає, що пункти кредитних договорів, якими встановлена комісія за видачу кредиту є нікчемними та не підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а отже в задоволенні вимог про стягнення комісії слід відмовити. Враховуючи, що відповідачці була надана професійна правнича допомога адвокатом Яресько Т.В. на підставі договору № 25002 від 18.01.2025 року, то на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати понесені нею з позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін. Позивач у відзиві зазначає, що договори № 6845567 від від 05.08.2023 року, № 101183584 від 31.08.2023, № 26972-07/2023 від 19.07.2023 року, № 26965-07/2023 від 20.07.2023 року, № 36175-08/2023 від 28.08.2023 року та договір позики № 76495354 від 07.09.2023 року укладені у електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписані у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію». Перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеними договорами було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури при цьому видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини ним, кредитором та-еквайром регулюються Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 року « Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». ОСОБА_1 , як тримач банківських карток на які було перераховано кредитні кошти мала та має змогу власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів по вище зазначених договорах. Всі нараховані відсотки були нараховані первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів. До позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами та договором позики на підставі укладених договорів факторингу на підтвердження чого матеріали справи містять належні докази.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що в період з 19.07.2023 року по 31.08.2025 року відповідачка уклала 5 кредитних договорів, а саме:

5 серпня 2023 року укладено договір №6845567 про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 17 000 грн на строк 120 днів з 05.08.2023 року, який складається з пільгового періоду 30 днів до 04.09.2023 року з сплатою відсотків у цей період у розмірі 0,63% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та поточного періоду 90 днів до 03.12.2023 року з сплатою відсотків у цей період за стандартною відсотковою ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За надання кредиту сплачується комісія в розмірі 850 грн, яка нараховується за ставкою 5.00 від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Позичальник має повернути кредит , сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.09.2023 року, але не пізніше остаточного погашення заборгованості 03.12.2023 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . (а.с.11-16 т.1) Зазначений договір підписаний в електронній формі одноразовим ідентифікатором L11484 05.08.2023 року о 20 годині 37 хвилин.

Відповідно до додатків до Договору про споживчий кредит від 5 серпня 2023 року №6845567 , а саме Додатку № 1 зазначено графік платежів за договором, реальну річну ставку,загальну вартість; Додаток № 2 мітить паспорт споживчого кредиту ; Додаток № 3 - заява на отримання кредиту №6845567; Додаток № 4 - додаткові контактні дані для взаємодії за Кредитним договором. (а .с. 17-18 т.1)

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення № 106936116 від 05.08.2023 року, за яким відповідачці було перераховано 17000 грн з поміткою призначення платежу: кошти згідно договору № 6845567, платником зазначено ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_1 ( а.с.180 т.1)

26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №26122023, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.19-20 т.1).

Відповідно до платіжної інструкції №20643 від 28 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Мілоам» 2038050.89 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 року ( а.с. 224 т.1)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 26 грудня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №1 кількістю 2723, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №26122023 від 26 грудня 2023 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.21).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору №6845567 від 05.08.2023 року, загальна сума заборгованості 62174.30 грн, з яких 15810 грн сума заборгованості за кредитом; заборгованості за відсотками 45514.30 грн та комісією в сумі 850 грн. (а.с.22 т.1).

Згідно з наданим розрахунком заборгованості за зазначеним договором 07.09.2023 року ОСОБА_1 сплачено в рахунок погашення заборгованості 1190 грн.( а.с. 181-183 т.1)

31.08.2023 року укладено договір №101183584 про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 15 000 грн на строк 111 днів з 31.08.2023 року, який складається з пільгового періоду 21 день до 21.09.2023 року з сплатою відсотків у цей період у розмірі 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та поточного періоду 90 днів до 20.12.2023 року з сплатою відсотків у цей період за стандартною відсотковою ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За надання кредиту сплачується комісія в розмірі 1050 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Позичальник має повернути кредит , сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.09.2023 року, але не пізніше остаточного погашення заборгованості 20.12.2023 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 . (а.с.24-28 т.1) Зазначений договір підписаний в електронній формі одноразовим ідентифікатором S80609 31.08.2023 року о 21 годині 21 хвилині.

Відповідно до додатків до Договору про споживчий кредит від 5 серпня 2023 року №101183584 , а саме Додатку № 1 зазначено графік платежів за договором, реальну річну ставку,загальну вартість; Додаток № 2 мітить паспорт споживчого кредиту ; Додаток № 3 - заява на отримання кредиту №101183584; Додаток № 4 - додаткові контактні дані для взаємодії за Кредитним договором. (а .с. 29-30 т.1)

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення № 71519555 від 31.08.2023 року, за яким відповідачці було перераховано 15000 грн з поміткою призначення платежу: кошти згідно договору №101183584 , платником зазначено ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_1 ( а.с.184 т.1)

29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №29012024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.31-32 т.1).

Відповідно до платіжної інструкції №20782 від 1 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Мілоам» 3868287.92 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року. ( а.с. 216 т.1)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 29 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №2 кількістю 3010, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.33 т.1).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору №101183584 від 31.08.2023 року, загальна сума заборгованості 59322 грн, з яких 15000 грн сума заборгованості за кредитом; заборгованості за відсотками 43272 грн та комісією в сумі 1050 грн. (а.с. 34 т.1).

19.07.2023 року укладено договір №26965-07/2023 про надання фінансового кредиту між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 360 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, тобто 12.07.2024 року. (а.с. 53-58 т.1 )

Відповідно до п.1.4.1, п.1.5 зазначеного договору відсоткова ставка становить 1.99% в день та застосовується у межах строку кредиту, клієнт при цьому зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів.

Пунктом 4.1.2 договору сторони передбачили, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць, має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3466_03 від 20.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20-07-2023 00:00:02 на суму 7000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 264293168, призначення платежу: зарахування 7000 грн на картку № НОМЕР_1 . ( а.с. 169 т.1)

20.07.2023 року укладено договір №26972-07/2023 про надання фінансового кредиту між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 360 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, тобто 13.07.2024 року. (а.с. 42-47 т.1 )

Відповідно до п.1.4.1, п.1.5 зазначеного договору відсоткова ставка становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредиту, клієнт при цьому зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів.

Пунктом 4.1.2 договору сторони передбачили, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць, має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3466_03 від 20.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20-07-2023 00:10:03 на суму 7000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 264293748, призначення платежу: зарахування 7000 грн на картку № НОМЕР_1 . ( а.с. 163 т.1)

28.08.2023 року укладено договір №36175-08/2023 про надання фінансового кредиту між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 360 днів, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, тобто 21.08.2024 року. (а.с. 53-58 т.1 )

Відповідно до п.1.4.1, п.1.5 зазначеного договору відсоткова ставка становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредиту, клієнт при цьому зобов`язується сплачувати проценти кожні 10 днів.

Пунктом 4.1.2 договору сторони передбачили, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць, має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 3466_04 від 20.01.2025 року про те, що між товариством та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 28-08-2023 23:25:02 на суму 3000, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPAy.ua 278169812, призначення платежу: зарахування 3000 грн на картку № НОМЕР_1 . ( а.с. 175 т.1)

27 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №27122023, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.76-78 т.1).

Відповідно до платіжної інструкції №20652 від 28 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» 1400922.35 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27122023 від 27 грудня 2023 року. ( а.с. 197 т.1)

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу від 27 грудня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3220, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 27122023 від 27 грудня 2023 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.79 т.1).

Витяг з Реєстру боржників містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , право вимоги за кредитними договорами; №26965-07/2023 від 19.07.2023 року, загальна сума заборгованості 25944.80 грн, з яких 7000 грн сума заборгованості за кредитом; заборгованості за відсотками 18944.80 грн ; №26972-07/2023 від 20.07.2023 року загальна сума заборгованості 30800 з яких 7000 заборгованість за основною сумою кредиту, 23800 грн за відсотками; №36175-08/2023 від 28.08.2025 року загальна сума заборгованості 12150 грн з яких 3000 заборгованість за основною сумою кредиту, 9150 грн заборгованість за відсотками, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». ( а.с.80 т.1)

На спростування зазначених доказів щодо не підписання зазначених договорів в електронному вигляді та не отримання коштів на їх виконання, відповідачкою не надано жодного належного, допустимого чи беззаперечного доказу, а тому доводи апеляційної скарги щодо неукладення та не підписання кредитних договорів: від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584; від 19 липня 2023 року за №26965-07/2023, від 20.07.2023 року за №26972-07/2023 та від 28.08.2023 року за №36175-08/2023, а також не отримання коштів на їх виконання не заслуговують на увагу суду.

Саме по собі посилання відповідачки на отримання коштів від її імені сторонніми особами не є належним доказом. У всіх вище перерахованих кредитних договорах зазначено, що кредитні кошти перераховуються на картку НОМЕР_1 при цьому відповідачкою не надано суду довідку про відсутність відкриття на її ім`я рахунку для обслуговування банківської картки та не отримання останньою картки із зазначеними реквізитами. Також вважаючи, що кошти від імені відповідачки були отримані сторонніми особами, остання не зверталась до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом позивач надав суду в якості доказів кредитні договори від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584; від 19 липня 2023 року за №26965-07/2023, від 20.07.2023 року за №26972-07/2023 та від 28.08.2023 року за №36175-08/2023, графіки платежів; паспорти споживчих кредитів; розрахунки заборгованості; договори факторингу від 26 грудня 2023 року № 26122023; від 27.12.2023 року № 27122023 та від 29 січня 2024 року № 29012024 з актами прийому передачі реєстрів боржників та витяги з реєстрів боржників.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства та приєднання до матеріалів справи нових доказів після ухвалення оскарджуваного судового рішення та без винесення відповідної ухвали не можуть бути підставою для висновку про відсутність обов`язку у відповідачки щодо виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Так, після ухвалення заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року, відповідачка 14 січня 2025 року звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В зазначеній заяві ОСОБА_1 вказувала в тому числі і на відсутність у матеріалах справи первинних бугалтерських документів на підставі яких здійснювався перерахунок кредитних коштів та доказів на підставі яких позивач набув право вимоги за кредитними договорами. До заяви про заперечення проти скасування заочного рішення позивачем були надані договори факторингу від 26 грудня 2023 року № 26122023; від 27.12.2023 року № 27122023 та від 29 січня 2024 року № 29012024 з актами прийому передачі реєстрів боржників та реєстри боржників, платіжні доручення, що свідчили про платність договорів факторингу та довідки, а також платіжні доручення на підтвердження перерахунку коштів за кредитними договорами. Приєднані позивачем до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення докази були предметом дослідження судом першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення. Не проведення судового засідання у зв`язку з неявкою учасників справи не є доказом невирішення питання судом питання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Колегія суддів апеляційного суду, крім того зауважує, що приєднані позивачем до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення докази не є новими доказами, оскільки позивачем були долучені до позовної заяви договори факторингу, акти приймання-передачі та витяги з реєстру боржників, тоді як до заяви про заперечення проти скасування заочного рішення додані не витяги з реєстрів боржників, договорів а самі реєстри та договори, розрахунок заборгованості більш конкретизований і оскільки відповідачка заперечувала факт перерахунку коштів за кредитними договорами позивачем було надано докази на підтвердження та докази платності договорів факторингу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки за укладеними договорами факторингу від 26 грудня 2023 року № 26122023; від 27.12.2023 року № 27122023 та від 29 січня 2024 року № 29012024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитними договорами від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584; від 19 липня 2023 року за №26965-07/2023, від 20.07.2023 року за №26972-07/2023 та від 28.08.2023 року за №36175-08/2023 на тих умовах на яких було укладено ці договори з позичальником, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 свою користь за кредитними договорами заборгованість у розмірі 190391.10 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач посилається як на підставу для скасування рішення суду в тому числі і на не правомірність нарахування позивачем комісії у кредитних договорах від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Аналізуючи умови кредитних договорів від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584 колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій товариств щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеними між ТОВ « Мілоам» та ОСОБА_1 кредитними договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.2022 року у справі N 496/3134/19.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність заборгованості за кредитними договорами від 5 серпня 2023 року за №6845567; від 31 серпня 2023 року за №№101183584; від 19 липня 2023 року за №26965-07/2023, від 20.07.2023 року за №26972-07/2023 та від 28.08.2023 року за №36175-08/2023 є вірним та проведений виходячи з умов укладених договорів.

При цьому колегія суддів враховує, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення кредитної заборгованості до закінчення строку дії кредитних договорів від 19 липня 2023 року за №26965-07/2023, від 20.07.2023 року за №26972-07/2023 та від 28.08.2023 року за №36175-08/2023 визначаючи розмір заборгованості за період з моменту їх укладення і до моменту укладення договорів факторингу, що відповідає умовам кредитних договорів.

Крім того, ОСОБА_1 було укладено договір позики з ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» від 07.09.2023 року №76495354, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 2000 грн на строк 14 днів із сплатою відсоткової ставки у розмірі 2.5% в день, шляхом їх перерахунку на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. ( а.с. 83-84 т.1) Зазначений договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором dlxtElCVDX.

Додатком № 1 до договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит., який також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором dlxtElCVDX. ( а.с. 85 т.1)

21 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. (а.с.86-87 т.1).

Додатковою угодою №2 від 28.07.2021 року до зазначеного вище договору факторингу сторони внесли зміни до п.1.3.( а.с. 88 т.1), а Додатковою угодою № 20 від 27.02.2024 року до договору факторингу внесли зміни та зазначили, що загальна сума прав вимоги, що відступають згідно Реєстру Боржників № 17 від 27 лютого 2024 року становить… ( а.с. 89т.1)

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений 07.09.2023 року, тобто через два роки після укладення 21.06.2021 року договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Право вимоги до ОСОБА_1 вказано лише у реєстрі прав вимоги і не існувало на момент укладення договору факторингу від 21.06.2021 року. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 21.06.2021 року не існувало, а відповідно до умов цього Договору перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № та є невід`ємною частиною договору.

Отже, майбутні вимоги не є предметом договору факторингу від від 21.06.2021 року №14/06/21, тому і право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 , який буде укладено у 2023 році не могло входити.

Таким чином, на момент укладення Договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 21.06.2021 року боргові зобов`язання ОСОБА_1 за договором позики від 07.09.2023 року №76495354 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором, оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу від 21.06.2021 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №76495354 від 07.09.2023 року скасуванню та ухваленню в цій частині вимог нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Також оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначених до стягнення: загального розміру кредитної заборгованості та судового збору.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позові, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість на загальну суму 196893.90 грн. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення з відповідача заборгованості у на загальну суму 190391.10 грн, тобто позовні вимоги задоволено на 96.7%. При зверненні до суду з позовом товариством сплачено 3028 грн судового збору (а.с.1). У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2928.07 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, тобто фактично оспорювана сума становить 196893.90 грн. Судом апеляційної інстанції стягнуто заборгованість на загальну суму 190391.10 грн. Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 119.90 судового збору за апеляційний розгляд справи.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

З матеріалів справи вбачається, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу із зазначенням розміру понесених витрат та додано до апеляційної скарги договір на надання професійної правничої допомоги від 8 січня 2025 року з додатком № 1 до договору від 05.02.2025 року, акт приймання-передачі послуг №1 від 20.02.2025 року детальний опис робіт.

Від сторони позивача не надійшло заперечень на заяву ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а оскаржуване судове рішення скасовано в частині задоволених вимог щодо стягнення розміру заборгованості за договором позики від 07.09.2023 року з відмовою у задоволенні цих вимог та зменшенню загального розміру визначеної до стягнення судом суми заборгованості, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат понесених відповідачем ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на її користь 330 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №76495354 від 07.09.2023 року скасувати, відмовивши у задоволенні цих вимог.

Заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року в частині визначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальної суми заборгованості та судового збору змінити, зменшивши суму заборгованості з 196893.90 грн до 190391.10 грн та суму судового збору з 3028 грн до 2928.07 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 119.90 грн у відшкодування сплаченого судового збору та 330 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10.04.2025 року.

Головуючий: Судді: