Справа № 462/8290/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., при секретарі Кмошик С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу №81 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 28 942,04 грн заборгованості та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Житлово-будівельний кооператив №81 обслуговує житловий будинок по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з 25.03.2016 є власником квартири АДРЕСА_2 . Послуги з постачання гарячої води та теплової енергії надаються позивачу Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» згідно договору №9049/3-ГВ від 01.01.2024. До 01.01.2024 послуги з постачання гарячої води та теплової енергії надавалися позивачу Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» згідно договору №104 від 01.11.2021. Згідно вказаних договорів позивач отримує послуги з постачання гарячої води та теплової енергії як колективний споживач і зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах визначених п.1 цих договорів. Згідно п.5.2.4. Статуту ЖБК №81 кожен член ЖБК зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. Таким чином, враховуючи, що відповідач є власником квартири та споживає надані позивачем послуги, між сторонами фактично існують договірні відносини та відповідач зобов`язаний сплачувати кошти за послуги. Відповідач не виконує належним чином покладені на нього, як споживача, обов`язки з оплати послуг. Внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані послуги за період з березня 2021 року по вересень 2024 року. ЖБК №81, як колективний споживач, уповноважений на здійснення розподілу оплати за спожиту теплову енергію на підставі показань вузла комерційного обліку теплової енергії, відповідно до опалювальної площі кожної квартири. Таким чином, споживач не звільняється від оплати за надані послуги за відсутності підписаного договору. Окрім того, як вбачається з фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2021 по 30.09.2024, відповідач здійснював часткові оплати на рахунок позивача, що свідчить про визнання відповідачем заборгованості. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2024 становить 22 919,27 грн. Зазначене підтверджується копією фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 за період 01.03.2021-30.09.2024, з якої вбачається, що позивачем нараховувались, проте відповідачем сплачувались частково, кошти за надані послуги. А в період з 01.03.2024 по 28.10.2024 відповідач не здійснив жодної оплати. З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням сплатити заборгованість, на що відповідач пояснював, що у нього належним чином оформлені документи на встановлення розподільчого вузла обліку теплової енергії на опалення в квартирі і він не збирається платити за отриману послугу теплопостачання відповідно до опалювальної площі. Щодо квартирного лічильника обліку постачання теплової енергії встановленого в квартирі АДРЕСА_2 позивачем було зроблено запит до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з проханням надати інформацію щодо квартирних засобів обліку теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 , які перебувають на обліку в ЛМКП «Львівтеплоенерго». Згідно відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 28.08.2024 у житловому будинку по АДРЕСА_1 не приймало на абонентський облік розподільчі засоби обліку теплової енергії (квартирні лічильники). Оскільки квартирний лічильник в квартирі АДРЕСА_2 встановлений незаконно і не перебуває на обліку в ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідач немає ніяких законних підстав відмовлятися від сплати за отриману послугу з постачання теплової енергії. Після лютого 2018 року і по теперішній час відповідач сплачує за отриману послугу з теплопостачання нерегулярно і не в повному обсязі, що спричинило утворення заборгованості в сумі 22 919,27 грн. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 28 942,04 грн, з яких 22 919,27 грн - сума основного боргу, яка виникла у період з 01.03.2021 по 30.09.2024, 4 481,89 грн інфляційне збільшення та 1 540,88 грн пеня - 0,01% за кожний день прострочення за період 01.03.2021 по 30.09.2024. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.02.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заначив, що позивач на підставі акта здійснив роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії за адресою проживання, які були виконані на підставі проекту обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії, який належним чином погоджений. Наголошує суду, що зауважень щодо встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії та взяття на облік у позивача не було, що підтверджується підписом голови ЖБК - 81. Зважаючи на викладене вище, просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

27.02.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем був проведений монтаж вузла розподільного обліку без наявного узгодженого акту технічної можливості. Зазначає, що в будинку застосована однотрубна система опалення з подачею теплоносія знизу. Тобто, технічної можливості встановлення вузла розподільного обліку в окремій квартирі в будинку немає. До відзиву доданий акт від 30.04.2014 про те, що в кв. АДРЕСА_3 встановлено вузол обліку теплової енергії, погоджений колишньою головою ЖБК №81 Кончаковською Ч.К., яка не мала повноважень підписувати відповідний акт, оскільки ЖБК №81 не є надавачем послуги з постачання теплової енергії. Самовільне переобладнання системи опалення, втручання в систему шляхом зміни гідравлічного опору призвело до розбалансування внутрішньобудинкової системи опалення, і зниженню температури теплоносія в квартирах, поєднаних із квартирою АДРЕСА_2 спільними подаючим та зворотним загальнобудинковими трубопроводами опалення. З наведеного вище слідує, що вузол розподільчого обліку встановлений з грубими порушеннями чинного законодавства, ніде не зареєстрований і не взятий на облік, про що вказано в листі ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 28.08.2024. Отже, відповідач немає ніяких законних підстав для того, щоб не платити за отриману послугу з постачання теплової енергії згідно опалювальної площі. Просить позов задоволити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 25.03.2016 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 /а.с. 14/.

Також судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 обслуговувє Житлово-будівельний кооператив №81.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.

Згідно з п. 3.3.16 стутуту ЖБК №81, останній має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг /а.с. 6-7/.

З договору №9049/З-О з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.01.2024 вбачається, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати ЖБК №81 послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а ЖБК №81 зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором /а.с. 8-13/.

З договору №9049/З-ГВ з колективним споживачем про надання послуги з постачання гарячої води від 01.01.2024 вбачається, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати ЖБК №81 відповідної якості послугу з постачання гарячої води, а ЖБК №81 зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, визначених цим договором /а.с. 15-20/.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13; висновки Верховного Суду/Касаційного цивільного суду у постанові від 10 грудня 2018 року у справі за № 638/11034/15).

Відповідно статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачує вартість наданих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період з 01.03.2021 по 30.09.2024 у нього утворилась заборгованість в розмірі 22 919,27 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданого позивачем, та який не спростований відповідачами /а.с. 21/.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно листа ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 14.11.2019 працівниками ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 12.11.2019 було проведено обстеження будинку АДРЕСА_1 та виявлено влаштування індивідуального вузла обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_2 /а.с. 24/.

Згідно листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 28.08.2024 у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відсутня інформація щодо відключення квартир від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. У житловому будинку по АДРЕСА_1 не приймало на абонентський облік розподільчі засоби обліку теплової енергії /а.с. 26/.

На спростування вимог позивача відповідач покликається на те, що ним було здійснено роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії, а тому саме за показами всьановленого ним вузла комерційного обліку відповідачем здійснювалась плата за надані комунальні послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку; вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів; прилад - розподілювач теплової енергії - прилад або комплекс обладнання та матеріалів до них, що встановлюється на опалювальному приладі системи опалення будівлі, використовується для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку та відповідає вимогам, визначеним методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Згідно ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Відповідно до ч. 4 ст.6 вказаного Закону оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідач на підтвердження свої вимог щодо правомірного встановлення вузла обліку теплової енергіїі на опалення надав акт від 30.04.2014, однак суд звертає увагу на те, що такий не містить підпису представника ЖБК №81. Також балансоутримавачем, тобто ЖБК №81, не підписаний акт прийняття квартирного лічильника теплової енергії на комерційний облік після повірки від жовтня 2018 року, що наданий відповідачем. Відтак, дані акти не можуть братись судом до уваги, оскільки такі є не підписаними всіма належними сторонами.

Крім цього, відповідно до Рішення Львівської міської ради №297 від 10.03.2006 «Про утворення постійно діючих міжвідомчих комісій з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, при виконкомі міської ради та районних адміністраціях», яке діяло станом на 2014 рік, на виконання наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. № 4 Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання виконавчий комітет вирішив утворити постійно діючу міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, при виконкомі Львівської міської ради.

Згідно п. 3 положення про постійно діючу міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання при виконкомі Львівської міської ради саме комісія розглядає і приймає рішення про: можливість відключення житлового будинку, секції, під`їзду або споруди громадсько-промислового призначення від мережі ЦО і ГВП; влаштування систем автономного теплопостачання будинку, секції, під`їзду або споруди громадсько-промислового призначення (далі споруда).

Згідно п.8, 9 вищевказаного положення рішення комісії розглядаються на засіданні виконавчого комітету та затверджуються його рішенням щодо надання дозволу на проектування і влаштування системи автономного опалення будинку або споруди. Після закінчення робіт складається акт: про відключення будинку, секції, під`їзду від мереж ЦО і ГВП та скеровується балансоутримувачу (власнику), теплопостачальному підприємству і міжвідомчу комісію; про здачу в експлуатацію влаштованої системи автономного опалення будинку (споруди) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Стороною відповідача не надано будь якого рішення Львівської міської ради про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальної системи опалення у квартирі АДРЕСА_3 .

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною другою ст. 77 ЦПК України.

Згідно з частиною першою ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідачами всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг, не надано доказів відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

З врахуванням наведеного, відмова відповідача платити за отриману послугу теплопостачання відповідно до опалювальної площі є безпідставною, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів того, що належна йому на праві власності квартира АДРЕСА_3 у відповідності до Порядку відключена від мереж централізованого опалення (теплопостачання) та обладнана індивідуальною системою опалення.

Згідно з постановою Верховного Суду України у справі №522/401/15-ц від 25 грудня 2019 року самовільне відключення споживачів від мережі централізованого опалення з порушенням установленого законодавством порядку не звільняє споживача від обов`язку щодо оплати відповідних послуг.

Аналогічні висновки Верховного Суду України викладені у справі № 6-295цс15 від 20 квітня 2016 року, у постанові № 6-582цс15 від 18 листопада 2015 року, у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 22 919,27 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Згідно наданого позивачем розрахунку нарахована сума інфляційних втрат, що складає 4 481,89 грн та пені, що складає 1 540,88 грн нарахована позивачем за період з 01.03.2021 по 30.09.2024.

Однак суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, в частині нарахування інфляційного збільшення та пені, з розміром таких нарахувань не погоджується виходячи з наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

29.12.2023 постановою Кабінету Міністрів України № 1405 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови.

Отже, з 24 лютого 2022 року по 28 грудня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, пені, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України.

З врахуванням вищенаведеного, нарахування інфляційних втрат та пені за період з лютого 2022 року по грудень 2023 року задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та пені за період з березня 2021 року по січень 2022 року, що становить: 331,47 інфляційні втрати; 131,04 грн пеня та за період з січня 2024 року по вересень 2024 року, що становить: 983,47 грн - інфляційні втрати; 477,37 грн пеня.

Отже, позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу №81 до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 22 919,27 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 314,94 та пені в розмірі 608,41 грн, а всього 24 842,62 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 599 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Житлово-будівельного кооперативу №81 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу №81 заборгованість у розмірі 24 842,62 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дві гривні шістдесят дві копійки) заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу №81 судовий збір в розмірі 2 599 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень).

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Житлово-будівельний кооператив №81, , адреса: м. Львів, вул. Виговського, 63.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Постигач О.Б.

Оригінал рішення