Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я
9 квітня 2025 року селище Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
За умовами укладеного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу грошові кошти у сумі 8500,00 грн, строк кредитування 42 дні, погодили фіксовану незмінну процентну ставку 2,1%.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася.
Судом встановлено, 18 червня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-комунікаційних систем кредитний договір №18.06.2023-100001743 шляхом підписання додатку до анкети позичальника, пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, на наступних умовах: сума кредиту 8500,00 грн, строк кредитування 42 дні, фіксована процентна ставка 2,1 % в день. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на електронний платіжний засіб 4149-62хх-хххх-8051.
Відповідач підписала договір електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора А412.
Згідно квитанції від 18 червня 2023 року на виконання умов вищевказаного договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 8500,00 гривень.
В подальшому 16 липня 2023 року договір №18.06.2023-100001743 від 18 червня 2023 року було переоформлено, шляхом укладення нового кредитного договору №16.07.2023-010000125 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі, що підтверджуються додатком до анкети позичальника, пропозицією про укладення кредитного договору, заявкою, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підтвердженням кредитного договору, заявкою позичальника про перекредитування, які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора А232.
29 липня 2023 року договір №16.07.2023-010000125 від 16 липня 2023 року було переоформлено, шляхом укладення нового кредитного договору №29.07.2023-010000616 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі, що підтверджуються додатком до анкети позичальника, пропозицією про укладення кредитного договору, заявкою, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підтвердженням кредитного договору, заявкою позичальника про перекредитування, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, Р244.
11 серпня 2023 року договір №29.07.2023-010000616 від 29 липня 2023 року було переоформлено, шляхом укладення нового кредитного договору №11.08.2023-010000565з аналогічними умовами, як в попередньому договорі, що підтверджуються додатком до анкети позичальника, пропозицією про укладення кредитного договору, заявкою, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підтвердженням кредитного договору, заявкою позичальника про перекредитування, які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, Н165.
28 серпня 2023 року договір №11.08.2023-010000565 від 11 серпня 2023 року було переоформлено, шляхом укладення нового кредитного договору №28.08.2023-010000670 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі, що підтверджуються додатком до анкети позичальника, пропозицією про укладення кредитного договору, заявкою, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підтвердженням кредитного договору, заявкою позичальника про перекредитування, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, Н535.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
ОСОБА_2 , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитні документи, погодила таким чином, умови сплати процентів за користування кредитними коштами.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.М. Кірічук