ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Чернівці Справа № 725/3220/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач/відповідач за зустрічним позовом: акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач/позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 січня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Суського О.І., дата виготовлення повного тексту рішення суду незазначена,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 11695,26 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 07.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на своє ім`я.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши дану анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Просила вважати, що наведений зразок її власноручного підпису або його аналог (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 11 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 .

Провадження №22-ц/822/329/25

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, а остання свої зобов`язання за вказаним договором не виконувала, у зв`язку із чим 03.11.2023 АТ «Універсал Банк» направив їй повідомлення «пуш» (електронне повідомлення) про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на нього ніяким чином не відреагувала.

Станом на 05.02.2024 року загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 11695,26 грн.

За наведеного, з посиланням на норми права, які регулюють спірні правовідносини, просило позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

14.08.2024 року стороною відповідача подано зустрічну позовну заяву до АТ «Універсал Банк», в обґрунтування якого зазначалося, що 07.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 07.05.2019 року. Анкета-заява містить анкетні дані відповідача, а також інформацію, яка там міститься, однак в підписаній анкеті-заяві відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, не визначено розмір процентної ставки, не вказано вид платіжної картки, яку заявник бажає оформити, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки.

Вказує, що банком не було надано доказів про те, що відповідно до поданої анкети-заяви від 07.05.2019 року клієнту була видана кредитна картка із встановленням кредитного ліміту на ній, не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, не погоджено розмір % ставки користування кредитними коштами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), також позивачем не надано Паспорту споживчого кредиту, надана копія витягу з умов обслуговування рахунків фізичної особи та копія витягу з тарифу за карткою Монобанк не містить підпису клієнта.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила, що надані АТ «Універсал Банк» розуміла ОСОБА_1 та вона ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету.

Оскільки з рахунку відповідача списання коштів було вчинено позивачем неправомірно, просила стягнути з банку на свою користь суму списаних коштів у розмірі 20 566,26 грн.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 січня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 07.05.2019 року у розмірі 11695,26 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду сторона відповідача за первісним позовом подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, судом не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення спору.

Вказує, що доказів, які саме Умови та Правила розумів відповідач, з якими він ознайомився і погодився на вказані умови, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що які ж саме на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі були умови зобов`язань та розмір сплати неустойки (пені, штрафів), комісії за їх порушення.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів, комісії за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Стверджує, що представлена банком анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 07.05.2019 року не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, у цьому документі сторонами не погоджено розмір % ставки за користування кредитними коштами. Крім того, у цій анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Звертає також увагу на те, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 08.05.2019 року по 05.02.2024 року, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем AT «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та погашення процентів не відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 38,40 % на рік та 76,80 % на рік, як договірних (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі), а також і неустойки (пені).

З наданих банком виписок вбачається, що актуальним розміром кредитного ліміту встановленого банком станом на 05.02.2024 року є сума 9 900 грн, а не 11695,26 грн, як зазначив позивач та суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору не можуть бути задоволені.

На підставі наведеного просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісних вимог відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача за первісним позовом просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову суд першої інстанції вказав, що відповідачем не повернуто грошові кошти, отримані у АТ «Універсал Банк» на умовах кредитування згідно з Договором від 07.05.2019 року, така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку, у зв`язку з чим первісний позов підлягає задоволенню.

Суд також відхилив доводи представника відповідача, оскільки анкета - заява до Договору про надання банківських послуг підписана відповідачкою разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», містить істотні умови кредитного договору, визначення розміру процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов кредитування.

Щодо відмови в задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що оскільки кошти сплачені на погашення кредиту та процентів відповідно до умов, зазначених в Договорі, то не є такими, що безпідставно отримані АТ «Універсал Банк».

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам, визначеним в ст.263 ЦПК України, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив поточний рахунок у гривні на її ім`я із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 :

- погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови;

- підписанням цього договору підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог чинного законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банку повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;

- просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку.

Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором (0241F9D855C7ACF2B32DD384CE875B427416B4365DCB15AE114055D3ABB073E199);

визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися неб та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису;

підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису (т.1 а.с.9).

Згідно п.1 підрозділу 1 «Терміни та визначення» Розділу І мобільний додаток - сервіс банку в рамках банківського продукту monobank | Universal bank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 підрозділу «Основні положення» Розділу І Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

В п.2.3, 2.6 підрозділу 2 «Основні положення» Розділу І Умов визначено - договір, що укладається між банком та клієнтом, є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. До відносин між сторонами застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. В рамках договору щодо банківського обслуговування клієнту надаються послуги: відкриття клієнту на рахунку кредитної лінії.

Згідно п.5.3, 5.8.1. підрозділу «Порядок здійснення дистанційного обслуговування» Розділу І клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Відповідно до п.5.5. розділу 2 Умов та правил визначено, що форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

Пунктом 5.7. розділу 2 Умов та правил визначено, що банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної карти до її активації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру банку.

Пунктом 5.9. розділу 2 Умов та правил визначено, що за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки, які нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками зазначеними в тарифах.

Пунктом 5.11. розділу 2 Умов та правил визначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату згідно з тарифами.

У п.5.16. розділу 2 Умов та правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank /Universal bank датовані 24.11.2021 року, набули чинності 27.11.2021 року (т.1 а.с.10-22).

На а.с.23-26 т.1 знаходиться копія додатків, до яких включено Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Тарифи чорної картки monobank.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.05.2019 року, наданого позивачем, станом на 05.02.2024 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 11695,26 грн (т.1 а.с.6-8).

Позивачем також до відповіді на пояснення надано відомості руху коштів по картці НОМЕР_3 від 16.02.2024 року (а.с.60-66).

З довідки про наявність рахунку вбачається, що ОСОБА_1 надано картку НОМЕР_2 , тип рахунку чорна картка, валюта рахунку UAH, статус картки активна до 11/24 року (т.1 а.с.141).

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 21.10.2024 року вбачається, що 07.05.2019 року встановлено ліміт 11 000 грн; 29.06.2020 року встановлено ліміт 10 700 грн; 03.08.2020 року встановлено ліміт 10 500 грн; 03.09.2020 року встановлено ліміт 10 400 грн; 05.10.2020 року встановлено ліміт 10 300 грн; 04.11.2020 року встановлено ліміт 10 200 грн; 28.09.2021 року встановлено ліміт 10 100 грн; 06.11.2021 року встановлено ліміт 10 000 грн; 12.01.2022 року встановлено ліміт 9 900 грн (т.1 а.с.142).

Крім того, матеріали справи містять Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток, які затверджені 25.04.2019 року, набули чинності з 26.04.2019 року (т.1 а.с.146-194).

Відповідно довідки про рух коштів по картці від 21.10.2024 року ОСОБА_1 вбачається, що кредитний ліміт станом на 05.02.2024 року становить 9 900 грн, заборгованість 11695,26 грн. З операцій по карті вбачається, що 07.05.2019 року на картку надійшли кошти в сумі 11 000 грн (кредитний ліміт), також відображено використання коштів клієнтом та списання відсотків (т.1 а.с.138-140).

22.11.2023 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.05.2019 року. За умовами угоди вбачається, що станом на 22.11.2023 року у клієнта виникла заборгованість у сумі 13005,26 грн (тіло кредиту). Підписанням цієї угоди сторони домовилися, що відносно клієнта застосовується наступний варіант реструктуризації боргу за договором: клієнт зобов`язаний здійснити погашення банку частини боргу в сумі, що становить 1300,52 грн шляхом перерахування коштів на рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки №537541хххххх3849 в строк до 10 календарних днів з моменту підписання цієї угоди, тільки при виконанні клієнтом у повному обсязі зобов`язань, встановлених в п.2.1. цієї угоди, банк зобов`язується реструктурувати частину заборгованості клієнта в розмірі 11704,74 грн шляхом надання відстрочення в погашенні частини боргу в сумі 11704,74 грн (т.1 а.с.197).

Матеріали справи також містять пуш-повідомлення про нагадування ОСОБА_1 щодо необхідності здійснити платіж до 30.11.2023 року у розмірі 1310 грн для укладення реструктуризації (т.1 а.с.132-136). Зазначений платіж проведено 30.11.2023 року о 19:32:41 (т.1 а.с.138).

Так, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

В силу до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ЗУ «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що хоча і послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, що підлягають доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надаються споживачу саме через мобільний додаток, проте позивач не довів, що саме з цими правилами була ознайомлена ОСОБА_1 , і саме в такій редакції вони діяли на час підписання анкети-заяви.

За наведеного вбачається, що висновок суду першої інстанції про доведення обставин з приводу того, що саме надані позивачем Умови та правила діяли на момент підписання анкети-заяви та з таким змістом їх розуміла відповідач, через відсутність підпису відповідача на них або доказів направлення останній в Додаток - зроблені на припущеннях, отже стягнення заборгованості на підставі цих умов є неправомірними.

Про те, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність невиконаного договірного зобов`язання між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 05.04.2024 року у сумі 11695,26 грн підтверджується підписанням відповідачкою за первісним позовом угоди в електронній формі про реструктуризацію заборгованості 22.11.2023 року та сплатою 1300,52 грн авансового платежу на виконання вказаної угоди 30.11.2023 року (т.1 а.с.68-71, 144).

Отже, невиконанні зобов`язання відповідача у справі виникають не з Кредитного договору, а з Угоди про реструктуризацію заборгованості, правомірність укладення сторонами якої в електронній формі та її відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі №234/7159/20.

Реструктуризація боргу за кредитним договором це одна з форм реорганізації умов боргу, під час якої боржники і кредитори домовляються про відстрочення виплат заборгованостей за основною сумою кредиту і за відсотками, термін яких повинен наступити в певний період часу, а також про новий графік таких платежів, отже між кредитором та боржником виникають нові правові відносини у формі договору про реструктуризацію боргу.

Тобто реструктуризація заборгованості за своєю суттю є процедурою, яка передбачає комплекс заходів щодо боржника, який наразі неспроможний погасити наявну заборгованість перед кредитором, створення сприятливих умов шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань для погашення ним такої заборгованості перед кредитором.

Крім того, відповідачкою у справі не спростовано обставин отримання та використання нею кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку, не надано власного контррозрахунку, а також, остання визнала існування заборгованості перед банком, звернувшись до такого із зустрічним позовом, вважаючи існування переплати.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника суми заборгованості за договором в розмірі 11 695,26 грн., а отже заявлені позовні вимоги банку є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі з інших, ніж вказав суд першої інстанції, мотивів.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на викладене та помилково вважав, що разом із анкетою-заявою ОСОБА_1 підписала Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», однак зазначене не вплинуло на правильність визначення до стягнення суми за первісним позовом.

В силу приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає зміні з підстав, викладених в мотивах цієї постанови.

Що стосується зустрічної позовної заяви про стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20566,26 грн (що включає в себе списання відсотків з рахунку відповідача а також нарахування штрафних санкцій), колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить доводів з приводу незаконності рішення суду першої інстанції у цій частині, однак погоджується з висновком суду, що списані кошти на відсотки та штрафні санкції не є безпідставно набутими банком, оскільки між сторонами існував договір про реструктуризацію боргу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 367, 368, 375, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21 січня 2025 року щодо мотивів задоволення первісного позову змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк