єдиний унікальний номер справи 546/207/25
номер провадження 2/546/256/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

У березні 2025 року до суду звернувся представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 11 березня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 09 квітня 2025 року.

14 березня 2025 року до суду надійшла заява представниці позивача Мельник І.С. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач ОСОБА_1 погасив спірну заборгованість за кредитним договором № 9312701 від 28 квітня 2024 року.

Тому, посилаючись на вищезазначені обставини, представниця позивача просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У судове засідання 09 квітня 2025 року, учасники судового процесу не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 53, 54, 59).

Представниця позивача у заяві про закриття провадження у справі просила розглядати вказану заяву за відсутності їх представника (а.с. 55-56).

У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема заяву про закриття провадження у справі, зазначає наступне.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 суд зазначив, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як установлено зі змісту заяви представниці позивача про закриття провадження у справі, відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором № 9312701 від 28 квітня 2024 року.

Зі змісту позовної заяви установлено, що представниця позивача просила стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 9312701 від 28 квітня 2024 року.

Невиконання відповідачкою умов кредитного договору № 9312701 від 28 квітня 2024 року стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Таким чином судом установлено, що станом на дату відкриття провадження по даній справі між сторонами існував спір, однак в процесі розгляду справи відповідач виконав вимоги позивача, зазначені у позові, та погасив спірну заборгованість.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що обставини, які були підставою для звернення позивача до суду усунуті та предмет спору між сторонами на даний момент відсутній, тому клопотання представниці позивача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з частиною 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Представниця позивача просила повернути ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 46).

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Оскільки провадження у справі закривається з підстави відсутності предмета спору суд вважає, що позивачу необхідно повністю повернути сплачений судовий збір.

На підставі вищенаведеного, та керуючись ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представниці позивача Мельник Ірини Сергіївни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області (вул. Шевченка, 1, м. Полтава, 36000)повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код )з Державного бюджету України 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок сплаченої суми судового збору за платіжною інструкцією № 96395 від 18 лютого 2025 року за реквізитами: отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Решетилівка/22030101, код отримувача 37959255, надавач платіжних послуг отримувача - Казначейство України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко