Справа №489/5941/24
Провадження № 2-п/489/16/25
УХВАЛА

07 квітня 2025 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Троць О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2024 по цивільній справі за Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив.

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що він не був повідомлений про наявність вказаної справи, не отримував позовної заяви з додатками. Також, він не отримував судові повістки про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, він не мав реальної можливості отримати повідомлення про виклик до суду, у звязку з тим, що з 29.06.2023 по теперішній час перебуває за межами м. Миколаєва у звязку зі своєю професійною діяльністю. У звязку з особливостями його роботи, більшу частину часу він знаходиться у морі або на річкових шляхах, що суттєво обмежує його можливість підтримувати регулярний стабільний зв`язок із зовнішнім світом. Також, вважає, що судом не було встановлено усіх обставин справи та порушено правило дослідження доказів. Позивачем не додано до позову інформації про отримання ним двох досудових вимог щодо дострокового стягнення заборгованості. Торгово-промислова палата України своїм листом-повідомленням засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажором. Хоч форс-мажор не звільняє від обов`язку погашати кредит, а лише відтерміновує обов`язок повернення кредиту до закінчення дії форс-мажору (воєнного стану), але в цей період банк не може вимагати дострокового повернення кредиту у звязку з несвоєчасною сплатою коштів по договору. З 01.03.2022 банк запровадив кредитні канікули у звязку з веденням воєнного стану до 01.06.2022, після чого повернув стандартні умови обслуговування. Прострочення сплати платежів ним сталося під час діє воєнного стану, остання банківська операція з погашення боргу відповідачем здійснена перед початком військового стану, проте, банк всупереч вимог Закону продовжив нарахування відсотків за прострочення виконання зобовязань. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2024, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк суму заборгованості у розмірі 371578 (триста сімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп., що складається з:

-заборгованості за Кредитним договором № від 08.04.2021 року станом на 20.03.2024 у розмірі 45883,03 грн.,;

-заборгованості за Кредитним договором № від 11.02.2021 року станом на 20.03.2024 у розмірі 325695,51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 5573 грн. 68 коп.

Заявник зазначає, що у судові засідання не з`являвся та йому не було відомо про подання позовної заяви про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором до суду, оскільки він не отримував судові повістки та інші процесуальні документи, тому що з 29.06.2023 не проживає на території м. Миколаєва.

З паспорта серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 09.08.2024 за № 16.27-37224-2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові повістки направлялися відповідачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , таку ж адресу заявник вказав як місце свого проживання при зверненні до суду з дійсною заявою.

До суду повернуто конверт зі зворотним повідомленням про невручення адресу.

Відповідно до довідки ТОВ СП «Нібулон» від 05.03.2025 за вих. № 1556/3-25/22, ОСОБА_1 працює в ТОВ СП «Нібулон». З 29.09.2023 і по теперішній час працює на посаді змінного помічника капітана буксира «Нібулон-14» судноплавної компанії.

Звернувшись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, заявник ОСОБА_1 зазначає місце свого проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач має право отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: http://ln.mk.court.gov.ua/sud1416/ або за посиланням https://court.gov.ua/fair/.

Також, всі повідомлення про наявність судових справ можна знайти в застосунку «Дія».

Отже, відповідач у встановленому цивільним процесуальним законом порядку був належним чином повідомлений про наявний на розгляді суду спір.

Згідно з ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, необхідні дві підстави для скасування заочного рішення, а саме: відсутність на судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин; наявність доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Заявник, як на підставу заперечень проти позовних вимог, зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Заявником до заяви про перегляд заочного рішення не надано не надано контрозрахунку у разі незгоди з сумою заборгованості, також жодного письмового доказу, що спростовували би висновки, викладені в заочному рішенні суду від 18.12.2024, або підтверджували обставини, викладені ним в заяві про перегляд заочного рішення, та які на його думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено поважність причин не з`явлення в судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву, а докази, на які посилається відповідач не мають істотного значення для правильного вирішення справи, що є підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 280, 284, 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2024 по цивільній справі за Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Рум`янцева