Справа № 154/3120/24 Головуючий у 1 інстанції: Кусік І. В.
Провадження № 22-ц/802/398/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_1 18.02.2025 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року в даній справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24.02.2025 зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, відсутністю доказів сплати судового збору та не відповідністю апеляційної скарги вимогам пунктів 3, 8 частини 2, пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України, був встановлений строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали .

Як вбачається з супровідних листів апеляційного суду від 25.02.2025 № 154/3120/24/2132/2025 та від 18.03.2025 № 154/3120/24/3112/2025, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 24.02.2025 надіслано на адресу, вказану в апеляційній скарзі ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

З повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення вбачається, що копію ухвали, яка двічі надсилалась, за адресою вказаною відповідачкою ОСОБА_1 , вона не отримала, листи повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Матеріали справи не містять заяви особи, яка подала апеляційну скаргу, про зміну свого місця проживання.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, подавши в лютому 2025 року апеляційну скаргу, відповідачка не отримує поштової кореспонденції, яка надсилається апеляційним судом, тому у суду є підстави вважати, що апелянт недобросовісно здійснює свої процесуальні обов`язки та зловживає правом на апеляційне оскарження.

Водночас, на адресу апеляційного суду 03.03.2025 року ОСОБА_1 повторно надіслала апеляційну скаргу, яка датована "28 лютого 2025 року" і в ній частково усунуто недоліки апеляційної скарги від 18.02.2028, про які вказував апеляційний суд в ухвалі від 24 лютого 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху. Зокрема, відповідачка вказала інших осіб, які беруть участь у справі. У решті зміст апеляційної скарги повторює зміст первинної апеляційної скарги.

03.04.2025 на адресу Волинського апеляційного суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшла ще одна апеляційна скарга від 01.04.2025, яка за змістом аналогічна поданим раніше апеляційним скаргам.

З змісту апеляційних скарг від 24.02.2025 та від 01.04.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 усунула недоліки первісної апеляційної скарги лише в частині зазначення усіх осіб, які беруть участь у справі ( виконала вимоги пунку 3 частини 2, пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України).

Такі обставини дають суду підстави для висновку, що відповідачці відомо про постановлену апеляційним судом ухвалу від 24 лютого 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Проте вимоги ухвали суду від 28.02.2025 щодо необхідності звернення до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, подання доказів сплати судового збору або документів, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону відповідачкою не виконані.

Приписами частин 3, 4 статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Апеляційним судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, за якими до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати імперативні приписи процесуального закону, які зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права.

Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строків, встановлених Законом на її подання, відповідачка не порушує питання про поновлення цього строку та в визначений судом строк заява про поновлення строків не подана, відповідно до вимог вищезазначеної статті, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: