РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року селище Чорнухи

Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Василюк Т.М.

за участі секретаря судового засідання Давиденко Ю.В.

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Старомлинівська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чорнухинського районного суду із заяво про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Старомлинівська сільська рада.

В обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 5,760 га, розташованих на території Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Оскільки її мати, ОСОБА_3 , мала слабке здоров`я та потребувала постійного догляду, останні 6 місяців до її смерті вона фактично мешкала разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, на день її смерті заявниця мала іншу офіційну прописку, що унеможливлює вважати її такою, що прийняла спадщину на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У заяві також вказано, що ОСОБА_1 до органів нотаріату протягом 6 місяців після смерті матері із відповідною заявою не зверталась.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Представник заінтересованої особи Старомлинівської сільської ради у жодне із судових засідань не з`явився, до суду надійшла заява від Старомлинівської сільської ради за підписом заступника сільського голови О.Донченка у якій вказано, що проти задоволення вимог не заперечують, розгляд справи просять здійснити без участі представника сільської ради.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку про те, що для підтвердження факту прийняття спадщини особі, яка не подала таку заяву в нотаріальну контору, необхідно доводити саме обставини, що підтверджують факт спільного постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

В той же час, у постанові від 28 квітня 2021 року, справа № 204/2707/19, Верховний Суд зазначив, що для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем, проживання має бути фактичним.

Статтею 29 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце фактичного проживання особи не залежить від місця її реєстрації.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

На підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем заявником разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення було надано довідку Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 02.02.2024 №92-02 у якій вказано, що вона видана виконкомом Старомлинівської сільської ради ОСОБА_1 , що вона станом на 21.02.2022 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена довідка підписана заступником сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Старомлинівської сільської ради Олександром Донченком.

Разом з тим, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376 Старомлинівська сільська територіальна громада є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 05.03.2022.

На запитання головуючої щодо того, яким шляхом заявником було отримано довідку від 02.02.2024 №92-02 у судовому засіданні заявник пояснила, що особисто знайома з ОСОБА_4 , тривалий час підтримувала з ним ділові стосунки, оскільки раніше працювала в школі, на даний час він перебуває у Кривому Розі, а тому звернулась до нього і він видав зазначену довідку та направив її поштою.

Заявником не було виконано вимогу суду щодо надання до суду копії конверту у якому надійшла вказана довідка.

Слід вказати, що судом неодноразово було здійснено запити засобами підсистесми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як за кодом Старомлинівської сільської ради, так і за назвою, однак за вказаними параметрами інформації не було знайдено.

У ході розгляду справи суд зобов`язував заявника надати докази релокації Старомлинівської сільської ради та здійснення її діяльності на даний час на підконтрольній Україні території.

На виконання вимог усної ухвали суду постановленої без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання заявником було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сформований станом на 22.07.2022 на запит ОСОБА_5 про місце реєстрації Старомлинівської сілької ради за адресою: АДРЕСА_2 .

Доказів реєстрації та функціонування Старомлинівської сілької ради на даний час на підконтрольній Україні території суду надано не було.

У заяві щодо розгляду справи за відсутності представника Старомлинівської сільської ради вказано, що Старомлинівська сільська рада працює дистанційно, адреса для листування: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Героїв-підпільників,40. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що його дружина ОСОБА_1 приблизно протягом року проживала разом зі своєю матір`ю, яка після перенесеного інсульту потребувала стороннього догляду. В будинку тещі було пічне опалення, соціальних служб та інших родичів в селі не було, він кожного дня навідував дружину та тещу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона зареєстрована в с.Времіївка Волноваського району Донецької області, але проживала в м.Дніпро, проте часто навідувалась до батьків в с.Времіївка. Її батьки перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , відстань між селами приблизно 18 км., вона разом з батьками періодично приїздила в гості до ОСОБА_1 і бачила, що вона проживає з матір`ю.

У ході судового розгляду також було з`ясовано, що ОСОБА_1 зверталась до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенською І.П. від 23.03.2023 №28/01-16 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву було подано поза межами строків визначених законом для подання відповідно заяви.

Одночасно, зазначеною постановою було роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку щодо подання заяви для прийняття спадщини.

Також у ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до Старомлинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2023 у справі №201/4494/23 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старомлинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Зазначеним рішенням також було роз`яснено позивачці, що після відмови нотаріуса у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини необхідно було звертатись до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

За приписами п.14 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

За приписами п.1 ч.3 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови.

Суд критично оцінює видані Старомлинівською сільською радою довідки та подані заяви, оскільки всі вони підписані однією особою-заступником сільського голови Олександром Донченком з яким заявник перебуває у тривалих ділових стосунках. Заявником було надано конверт у якому направлялись на її адресу довідки з якого вбачається, що зазначені документи були направлені ОСОБА_4 , як фізичною особою, а не від імені Старомлинівської сільської ради, як органу місцевого самоврядування.

Доказів, що сільський голова Старомлинівської сільської ради, на якого законом покладено обов`язок представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами не виконує свої обов`язки та виконання обов`язків сільського голови покладено на ОСОБА_5 суду надано не було.

Крім того, суд наголошує, що ОСОБА_5 підписав подані до суду довідки не виключно від Старомлинівської сілької ради, а й від виконавчого комітету Старомлинівської сільської ради.

Суд критично оцінює показання свідків надані у судовому засіданні, оскільки один зі свідків є чоловіком заявниці, а свідок ОСОБА_7 не проживала у населеному пункті, де фактично проживала заявник. ОСОБА_7 фактично проживала у м.Дніпро та лише інколи навідувалась до батьків у село, яке знаходиться на відстані близько 18 км. від с.Старомлинівка.

Будь яких інших доказів проживання разом зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 суду надано не було. Всі доводи поданої ОСОБА_1 заяви грунтуються виключно на довідках Старомлинівської сільської ради підписаних заступником сільського голови О.Донченком та на показаннях свідків. Слід також вказати, що станом на момент смерті ОСОБА_3 . 21.02.2022 ОСОБА_1 була також зареєстрована у с.Старомлинівка, але за адресою АДРЕСА_3 , що на думку суду могло надавати заявнику можливість здійснювати догляд за матір`ю без фактичного проживання разом з нею.

Разом з тим, заявником при зверненні до суду за захистом своїх прав належних, достовірних та допустимих письмових доказів на підтвердження своєї позиції, не надано.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи подані до суду та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Старомлинівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення оскільки будь-яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом із ОСОБА_3 на момент її смерті суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не було доведено факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 на момент її смерті, а тому в задоволенні вимог заяви про встановлення факту постійного проживання необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. ст. 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 293,315,319, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за участі заінтересованої особи Старомлинівської сільської ради ( вул.Центральна,97 с.Старомлинівка, Волноваський район, Донецька область, 85552, ) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Василюк Т. М.