РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 601/75/25

2-о/609/22/2025

01 квітня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

заявниці ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Антонової О.В, представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Шведи О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шумськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересованими особами є: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 07 січня 2025 року адвокат Антонова Олеся Вікторівна, яка діє від імені та в інтересах заявниці ОСОБА_1 , звернулась до Кременецького районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересованими особами є: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2025 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 №601/75/25 передано на розгляд Шумському районному суду Тернопільської області.

2. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця ОСОБА_1 разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 , у період з 2018 року по день загибелі останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 включно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, вирішували питання, пов`язані з управлінням домашніми справами, розподіляли обов`язки та фінансові витрати, необхідні для підтримання належного стану житла, його облаштування та комфорту. Під час спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взаємно підтримували один одного у повсякденних справах, дбали про порядок і затишок у домі, забезпечували необхідні умови для спільного життя, приймали спільні рішення щодо покращення та модернізації житлових умов, узгоджуючи будь-які зміни або придбання, що стосувалось їхнього господарства, несли відповідальність за виконання побутових обов`язків, включаючи придбання, приготування їжі, догляд за домашніми тваринами. Загалом, їхнє спільне співжиття характеризувалось взаємною повагою, підтримкою та спільною відповідальністю за ведення господарства, що створювало сприятливі умови для їх спільного життя. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели активний спосіб життя, відвідували друзів, часто бували на природі, оскільки загиблий був сімейною людиною та дуже любив свою цивільну дружину. У заявниці склались дружні та добрі стосунки з матір`ю загиблого чоловіка ОСОБА_2 , якій вона до сих пір допомагає, оскільки та є маломобільною особою. Перебуваючи на військовій службі ОСОБА_3 намагався якнайчастіше приїздити додому до своєї цивільної дружини ОСОБА_1 , щоб провести з нею спільний час, намагаючись компенсувати тривалу відсутність через військову службу, вони постійно перебували на зв`язку за допомогою різних месенджерів та постійно обмінювались посилками через службу доставки «НОВА ПОШТА». ОСОБА_3 турбуючись за матеріальний стан своєї цивільної дружини, на постійній основі перераховував їй на картковий рахунок кошти.

01.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був призваний на військову службу по мобілізації солдатом у військову частину НОМЕР_1 , відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022. 23 січня 2023 року в результаті вчинення проти ОСОБА_3 злочину іншим військовослужбовцем в період проходження військової служби, він помер від гострої крововтрати, отримавши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних наскрізних та сліпих поранень тіла та внутрішніх органів. Відповідно до обвинувального акта Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 28.04.2023, заявницю ОСОБА_1 було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000270 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 та відсутністю державної реєстрації шлюбу між ним та заявницею, остання не може підтвердити статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника для реалізації нею прав на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або такої, що настала в період проходження ним військової служби, передбаченої пп. 1, п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 4 ст. 16-1 зазначеного Закону та постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також реалізувати інші права на виплати і пільги членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, в тому числі і права спадкоємця. Підтвердження судом наявності юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника, створення умов здійснення нею особистих немайнових та майнових прав, а також для підтвердження наявності неоспорюваних прав. Склалась така ситуація, що ОСОБА_1 не може звернутись до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що нею не підтверджено статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, представник заявниці - адвокат Антонова О.В. просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2018 року по 23.01.2023 включно, без шлюбу.

3. 27 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведи О.Б. на адресу суду надійшли письмові пояснення. Вважають, що обґрунтування заяви є недостатнім, належних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю не надано. Звертають увагу, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №99 від 23.01.2023 смерть ОСОБА_3 настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження, причиною смерті є множинні вогнепальні поранення голови, тулуба та кінцівок. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2023 №746-ОД про результати розслідування, смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, однак не пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичні сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Відповідно до ч. 2 ст. 16 цього Закону встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до п. 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно ст. 16-1 Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Водночас, розмір допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів України №168 в сумі 15000000 гривень передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, отриманого під час захисту Вітчизни. Звертає увагу, що заявницею не надано підтверджуючих документів, щодо причинного зв`язку смерті ОСОБА_3 , а саме постанову військово-лікарської комісії.

Щодо доказів спільного проживання заявниці із ОСОБА_3 зазначає, що для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним бюджетом, мають взаємні права та обов`язки саме як членів сім`ї. Обов`язковою умовою для визначення факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність: - спільного бюджету; - спільного харчування; - купівлі майна для спільного користування; - участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; - надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; - інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Представник заінтересованої особи зазначає, що заявницею не додано жодних доказів на підтвердження факту того, що заявниця та ОСОБА_3 підтримували один одного у повсякденних справах, дбали про порядок та затишок в домі, забезпечували необхідні умови спільного проживання, приймали спільні рішення щодо покращення житлових умов, узгоджуючи будь-які зміни або придбання, що стосувалися їхнього господарства. Відтак, просила відмовити в задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог та залучити в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. 18 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Антонової О.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення. На спростування тверджень заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо того, що ОСОБА_3 не підпадає під вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим його члени сім`ї не мають права на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, що пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, звертає увагу на вимоги ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою врегульовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Військовослужбовець ОСОБА_3 згідно наданих документів його військовою частиною, на час смерті вважався таким, що виконував обов`язки військової служби, відповідно до умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно і смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби. При цьому, у відповідності до ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Проте, у випадку військовослужбовця ОСОБА_3 , злочин (умисне вбивство) був здійснений саме відносно нього, водночас загиблим (померлим) військовослужбовцем не було вчинено жодної дії, в результаті якої у подальшому члени його сім`ї можуть бути позбавлені права на отримання одноразової грошової допомоги. Вважає, що заявниця у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між нею та ОСОБА_3 , матиме право на статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника та зможе реалізувати право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби / або такої, що настала в період проходження ним військової служби, передбаченої пп. 1, пп. 2 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 4 ст. 16-1 зазначеного Закону та постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також реалізувати інші права на виплати і пільги членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, в тому числі і права спадкоємця. Заявницею було додано до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу усі наявні та отримані належним чином докази щодо факту загибелі її цивільного чоловіка ОСОБА_3 , адже у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб між заявницею та ОСОБА_3 , їй відмовляли у наданні тих чи інших документів. Крім того, у заявниці не збереглося інших доказів спільного проживання, у зв`язку з тим, що її цивільний чоловік ОСОБА_3 проходив військову службу у різних містах і приїздив у відпустку не на довгий період часу, відповідно останні вимушені були підтримувати сімейні відносини на відстані. До заяви долучено ряд доказів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2018 року по 23.01.2023 включно. Відтак, просила заявлені вимоги задовольнити повністю.

5. В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала повністю та пояснила, що познайомилась з ОСОБА_3 у березні 2018 року, а у вересні цього ж року він приїхав до її батьків знайомитись, з того часу вони почали проживати разом в будинку її батьків, в селі Рохманів, Кременецького (колишнього Шумського) району, потім вона переїхала до нього в Тернопіль, оскільки в нього була там робота на заводі «Опілля», проживали в орендованій квартирі, а згодом в квартирі її сестри, на вихідні і у відпустки приїжджали до неї в село. Батьки її в той період переїхали жити за кордон. Коли почалась війна ОСОБА_3 27 лютого 2022 року виїхав від неї і поїхав за місцем своєї реєстрації, в Миргород, щоб взяти участь в мобілізації, 28 лютого 2022 року з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_11, а 01 березня 2022 року був направлений в ЗСУ. Після його загибелі сповіщення про смерть прийшло матері ОСОБА_3 , за адресою його реєстрації, останнє грошове забезпечення також отримала його мати, оскільки він мобілізувався з ІНФОРМАЦІЯ_3, однак всі особисті речі, банківські зарплатні карточки, медична документація, іменний жетон військовослужбовця, нагорода - медаль «За сумлінну службу» зберігаються в неї. Планували одружитись після закінчення війни. Повідомила, що в зареєстрованому шлюбі ні вона, ні ОСОБА_5 ні з ким не перебували.

6. Представник заявниці - адвокат Антонова О.В. підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2018 року по 23.01.2023 включно, без шлюбу.

7. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведа О.Б. заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

8. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що із заявницею проживає по-сусідству, на одній вулиці, ОСОБА_1 є похресницею її покійного чоловіка. З ОСОБА_3 . ОСОБА_1 проживала з 2018 року, бачила як вони працювали разом на городі, допомагали батькам, всюди ходили разом, мали в Тернополі житло, відомо, що планували одружитись.

9. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявниці, його будинок знаходиться поряд з її будинком в АДРЕСА_5. З осені 2018 року ОСОБА_3 почав проживати в господарстві ОСОБА_1 , постійно бачив його з ОСОБА_8 , в них були дуже гарні відносини, жили дружно, планували добудувати будинок, періодично їздили в Тернопіль.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

10. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2025 року цивільну справу №601/75/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передано на розгляд до Шумського районного суду Тернопільської області.

11. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами окремого провадження, справу призначено до судового розгляду на 27 лютого 2025 року.

12. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3), судовий розгляд справи відкладено на 20 березня 2025 року.

13. В судовому засіданні, призначеному на 20 березня 2025 року оголошено перерву до 01 квітня 2025 року.

14. Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про розгляд справи у їх відсутності або про відкладення розгляду справи на адресу суду не скеровували.

15. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

16. Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Миргородським відділом ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Велика Вісь, Чернігівського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис №58.

17. КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» 23 січня 2023 року складено Лікарське свідоцтво про смерть №99, у котрому міститься інформація про те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Велика Вісь Чернігівського району Чернігівської області. Смерть настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (гостра крововтрата, множинні вогнепальні поранення голови, тулуба та кінцівок, напад з використанням ручної вогнепальної зброї).

18. Причиною смерті ОСОБА_3 стали множинні вогнепальні поранення голови, тулуба та кінцівок, що підтверджується довідкою про причину смерті, виданою 23 січня 2023 року судово-медичним експертом КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_9 .

19. Згідно із інформацією, яка міститься у Висновку експерта №81 зробленого на підставі постанови слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 23.01.2023 ЄДДР №0000270 в приміщенні моргу КЗ «ЧОБ СМЕ» слідує, що множинні вогнепальні наскрізні та сліпі поранення тулуба, голови, правого плеча з ушкодженням легенів, печінки, селезінки, переломами ребер, ключиць, кісток обличчя, шийного відділу хребта мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті ОСОБА_3 ; при судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_3 в крові, сечі етанол не виявлено, в сечі не виявлені морфін, кодеїн.

20. До матеріалів заяви заявницею долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000270 від 23.01.2023 щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. За змістом викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які вважаються встановленими вбачається наступне: Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №231 солдата ОСОБА_4 призначеного на посаду навідника 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення. 23.01.2023 близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реагуючи на отримане від військовослужбовця ОСОБА_3 зауваження щодо перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю АК-74 НОМЕР_11, зняв запобіжник із положення «запобігання», перевівши його в положення «ОД» (режим ведення вогню одиночними пострілами), дослав патрон до патронника, після чого здійснив 5 пострілів у ОСОБА_3 , а саме: два постріли в ділянку обличчя, один постріл в ділянку правого плеча та два постріли в ділянку грудної клітки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних наскрізних та сліпих поранень тулуба, голови, правого плеча з ушкодженням легень, печінки, селезінки, переломами ребер, ключиць, кісток обличчя, шийного відділу хребта, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_3 помер на місці події. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 від гострої крововтрати, внаслідок множинних наскрізних та сліпих вогнепальних поранень тулуба, голови, правого плеча з ушкодженням легень, печінки, селезінки, переломами ребер, ключиць, кісток обличчя, шийного відділу хребта. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується убивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

21. Крім того, 11.04.2023 старшим слідчим СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Дудка О.В. ОСОБА_1 було вручено Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні.

22. Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 (з основної діяльності) №746-ОД від 10.11.2023 «Про результати розслідування» вбачається, що проведено розслідування по факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 солдата ОСОБА_3 та з метою недопущення подібних випадків в подальшому та відповідно до вимог наказу Міністерства Оборони України від 27.10.2021 року №332 «Про затвердження Інструкції про розслідування нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», наказує, зокрема: - смерть солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , командира відділення - командира машини 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_2 , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, однак не пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника, у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин останній не перебував.

23. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Попівською сільською радою Миргородського району Полтавської області слідує, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Попівка Миргородського району Полтавської області, його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 .

24. За заявою ОСОБА_2 25.01.2023 Миргородським відділом ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було проведено реєстрацію актового запису про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Велика Вісь, Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується Витягом з ДРАЦСГ про смерть для отримання допомоги на поховання.

25. На підтвердження факту існування між заявницею ОСОБА_1 та матір`ю загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 дружніх родинних відносин, до матеріалів справи долучено копію довіреності, посвідчену 31.01.2023 адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Миргородської міської ради від імені ОСОБА_2 , якою остання уповноважує ОСОБА_1 представляти її інтереси з питань оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , з будь-яких питань, що її стосуватимуться, крім питань, що стосуються розпорядження належним їй рухомим та нерухомим майном. Реєстраційний запис щодо вказаної довіреності внесено до Єдиного реєстру довіреностей за р.н. 54821405 від 31.01.2023, строк дії довіреності до 31.01.2026, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №49257035 від 31.01.2023.

26. У Анкеті військовослужбовця від 14.01.2023 ОСОБА_3 зазначив, зокрема, сімейний стан - громадянський шлюб, ПІБ дружини - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 , батько - помер.

27. Заявницею на підтвердження факту спільного проживання чоловіка та жінки додано до заяви фотознімки, на яких зображені вона та її цивільний чоловік ОСОБА_3 , які свідчать про наявність між ними теплих, романтичних стосунків.

28. Також до матеріалів справи заявницею додано скріншоти особистої переписки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , притаманної парі, між якими тривалий час існують щирі близькі стосунки. Зі змісту переписок слідує, що пара обговорювала подальше спільне життя, планування сім`ї та сімейних відносин, народження дітей. ОСОБА_1 неодноразово висловлювала побоювання за життя ОСОБА_3 , сподівання на швидке повернення його з війни, описувала своє буденне життя, цікавилась прожитим днем ОСОБА_3 . Із переписок чітко проглядається взаємна турбота один до одного, взаємні щирі почуття любові. Також пара обмінювалась власними фотознімками. Також із переписки слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обговорювали фінансові питання, зокрема ОСОБА_1 описувала, що саме придбала, а ОСОБА_3 в свою чергу намагався забезпечити заявницю коштами (просив надіслати номер картки для перерахування коштів). Тобто, заявниця та ОСОБА_3 окрім спільного проживання, вели спільне господарство, мали спільні витрати, спільний бюджет, купували речі, взаємно допомагали та підтримували один одного.

29. Із наявної в матеріалах справи інформації про рух коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.01.2022 по 01.02.2023 вбачається, що ОСОБА_3 починаючи з 12 квітня 2022 року по 24 листопада 2022 року постійно здійснював грошові перекази на картковий рахунок ОСОБА_1 , загальна сума яких становить 383000 гривень.

З виписки по картці / рахунку НОМЕР_4 за період з 01.01.2022 по 01.02.2023, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 , вбачається примітка, що картка НОМЕР_4 є додатковим електронним платіжним засобом до картки клієнта ОСОБА_3 номер картки НОМЕР_5 , сума витрат складає 179979,21 грн.

30. 17 жовтня 2023 року за №164 комісією в складі старости Рохманівського старостинського округу Дзерука Володимира Анатолійовича, діловода міської ради ОСОБА_12 , жителів села Рохманів - ОСОБА_7 , ОСОБА_6 складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання жительки с. Рохманів Кременецького району ОСОБА_1 . В результаті опитування односельців, зі слів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було встановлено, що ОСОБА_1 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 з вересня 2018 року до дня його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_6 .

31. Крім того, доказами, що підтверджують факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2018 року по 23.01.2023 включно є наявність у розпорядженні ОСОБА_1 особистих медичних документів ОСОБА_3 , почесного нагрудного знака від Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Сухопутних військ ЗСУ - медаль «За сумлінну службу».

ІV. Оцінка Суду.

31. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

32. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

33. Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

34. Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

35.Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

36. За приписами ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

37. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

38. Положеннями п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

39. Відповідно до ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

40. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

41. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

42. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу, заявниця ОСОБА_1 зазначає, що встановлення такого фактів їй необхідно для підтвердження статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника з метою реалізації нею права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби / або такої, що настала в період проходження ним військової служби, передбаченої пп. 1, пп. 2 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 4 ст. 16-1 зазначеного Закону та постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також реалізувати інші права на виплати і пільги членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, в тому числі і права спадкоємця.

44. Пунктом 1 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно з ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 зазначеної статті передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 п.2 ст.16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

45. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

46. Приписами ст.3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

47. Частинами 1 та 2 ст.21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

48. Згідно ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст.3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283 цс 18).

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст.12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

49. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

50. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

51. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

52. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

53. Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

54. Статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи, пояснень заявниці, показань свідків вбачається, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (до дня загибелі останнього), тому заява у цій частині підлягає задоволенню.

55. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявницею документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявником, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

56. Заявницею при подачі позову було сплачено 605 грн. 60 коп. судового збору, які відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 263-265, 293, 352, 354, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, де заінтересованими особами є: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

2.Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у період з 2018 року по 23 січня 2023 року включно, без шлюбу.

3.Судові витрати по справі віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

заявниця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 );

заінтересовані особи: Міністерство оборони України (, місце знаходження: проспект Повітряних сил України, буд. 6, м. Київ-168, 03168);

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 );

ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , місце знаходження: АДРЕСА_4 ).

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК