Справа № 454/2879/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокаль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Белзької міської ради про позбавлення батьківських прав,,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Белзької міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Рішенням Сокальського районного суду від 15.06.2023 р. шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу, відповідач втратила будь який інтерес до своєї дитини і відтоді вихованням сина та його матеріальним утриманням не займається. Рішенням Сокальського районного суду від 29.04.2024 р. місце проживання сина- ОСОБА_3 було визначено разом з його батьком позивачем по справі ОСОБА_1 . Відповідач покладених обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дитини, не дбає про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини. На підставі наведеного просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 .

Ухвалою від 12.08.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

10.02.2025року ухвалою Сокальського районного суду Львівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зазначив, що з часу розірвання шлюбу, відповідач не цікавиться життям дитини та дитина проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Повідомив суд, що відповідач проживає за межами України та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав щодо сина надавши заяву до нотаріуса в котрій відмовляється від своїх батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання 07.04.2025р. повторно не прибула, належним чином повідомлялася про день та дату судового засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позивач в судовому засіданні не заперечив проти такого порядку вирішення справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, однак надав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. При вирішенні позову просив врахування висновок опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітнього сина.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 встановлено що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15.06.2023 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29.04.2024 р. визначено місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №3142/02.1-19 від 28.06.2024 р. виданого Виконавчим комітетом Белзької міської ради Львівської області встановлено, що адресою с. Карів, Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 зареєстрований та проживає. Розлучений, дружина тривалий час перебуває за кордоном, зв`язок з нею не підтримує та самостійно виховує сина, ОСОБА_3 а також опікується перестарілою матір`ю ОСОБА_1 1940 р.н..

Згідно довідки № СО3580-2023 від 06.09.2023 р. виданої Виконавчим комітетом Белзької міської ради Львівської області встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 має на утриманні неповнолітню дитину а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 10.07.2024 р. зареєстрованої в реєстрі №2124 та посвідченої приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шайда С.С. згідно якої остання відмовилася від своїх батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Згідно висновку органу опіки і піклування Белзької міської ради Львівської області №20 від 13.09.2024 р., визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Між тим, в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративного стягнення, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Саме лише твердження позивача про те, що відповідачка знаходиться за кордоном та не займається вихованням дитини не є належним підтвердженням систематичної винної поведінки відповідача та ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Проживання матері окремо від дитини не може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав.

Обов`язковим елементом ухилення від виконання батьківських обов`язків, як підстава позбавлення батьківських прав, що передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в якнайкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України оцінюється у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі. Відповідно до ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19.

Висновок органу опіки та піклування Белзької міської ради Львівської області №20 від 13.09.2024 р., про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 складений поверхнево і ґрунтується лише на заяві позивача та наданої ним нотаріально завіреної заяви відповідачки про відмову від своїх батьківських прав. Позиція матері дитини, яка висловила згоду у заяві про відмову від батьківських прав на дитину, органом опіки та піклування не досліджувалася, заходи впливу до матері не застосовувалися.

Щодо нотаріально посвідченої заяви відповідачки ОСОБА_2 від 10.07.2024 про відмову від своїх батьківських прав на малолітню дитину ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Вказані заяви не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Вказана позиція також узгоджується з постановою КЦС ВС від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно свого сина є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до сина батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Відсутні також докази ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків в частині матеріального забезпечення дитини.

ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено саме на позивача.

На думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав порушуватиме її права та не відповідатиме інтересам самої дитини, оскільки дитина залишилася без матері. Відсутність у дитини на цьому етапі життя психологічного зв`язку з матір`ю не виключає можливість налагодження між ними відносин у майбутньому.

Приймаючи до уваги, що судом не встановлено фактів умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на свою дитину, спричинення дитині будь-якої моральної чи фізичної шкоди, тому суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст.164 СК України для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Белзької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа : орган опіки і піклування Белзької міської ради Львівської області (адреса: м. Белз. вул. Домініканська,1 Львівська область)

Повний текст рішення складено 10.04.2025 року.

Головуючий: Т. В. Струс