Справа № 186/1330/24
Провадження номер № 2/0186/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.

секретар - Фадєєва Т.Б.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін в м. Шахтарське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дидюк Віталій Віталійович, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дидюк Віталій Віталійович, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Просить суд встановити факт постійного місця проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , 1958 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. А також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був хрещеним батьком позивача та за життя вони завжди підтримували з ним тісні родині відносини.

Наприкінці 2017 року ОСОБА_1 з родиною запросили ОСОБА_2 до себе на свята та на сімейній нараді було прийнято рішення проживати однією родиною, так як у ОСОБА_3 значно погіршився стан здоров`я та він потребував сторонньої допомоги, самому було важко вирішувати побутові питання.

Вони стали проживати однією родиною, вели спільній побут, в ОСОБА_1 у розпорядженні були його банківські картки.

Також факт проживання однією родиною з ОСОБА_2 підтверджується актом №161 від 12.04.2024 року та показами свідків.

У квітні 2024 року позивач звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюк В.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину (пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини) після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не встановлено наявність підстав для закликання ОСОБА_1 спадкоємства за законом після смерті ОСОБА_2 , (не підтверджено факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем), окрім цього неможливо встановити склад спадкового майна.

На початку 2020 року ОСОБА_2 зібрав усі необхідні документи на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , в якій він був зареєстрований так як мав у планах скласти на ім`я позивача заповіт, звернувся у відділ приватизації житла. Однак важкий стан здоров`я, потім КОВІД, воєнний стан у країні зупинив процес оформлення приватизації житла. Оголошенні локаути, потім постійні повітряні тривоги унеможливлювали людині похилого віку збирати документи по відповідним інстанціям, але він помер так і не встигну дооформити квартиру у власність.

Позивач зі своєю родиною займалася похованням хрещеного та отримувала допомогу на поховання.

Після смерті ОСОБА_2 позивач фактично прийняла спадкове майно (квартиру) та утримує її в належному стані.

Розгляд справи відбувався за правилами загального позовного провадження.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задовольнити.

Представника відповідача надав письмову заяву в якій прохав справу розглядати без його участі, прохає рішення винести відповідно до чинного законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дидюк В.В. в судове засідання не з`явився, надав копію спадкової справи №12/2024.

Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Макіївка, Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Першотравенську Синельниківського району Дніпропетровської області.

З матеріалів спадкової справи №12/2024, заведеної 30 січня 2024 року, встановлено, що 30 січня 2024 року до приватного нотаріуса звернулася ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_2 .

За результатами розгляду вказаної заяви нотаріусом 04.04.2024 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, не встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем, неможливо встановити склад спадкового майна.

Згідно копії довідки №1330 від 28.02.2024 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою:АДРЕСА_1 , зареєстрований лише ОСОБА_2 .

Згідно копії акту №161 від 12.04.2024 року складеного ПП «Комунальщик-1» вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом та вели спільне господарство за адресою:АДРЕСА_1 .

Згідно копії ордеру №4158 від 23.11.1984 року ОСОБА_2 , на підставі рішення Виконавчого комітету Першотравенської ради народних депутатів №134 від 18 липня 1984 року, надано право на заняття житлової площі в квартирі АДРЕСА_2 .

З довідки №13397 від 13.02.2024 року виданої КП «Павлоградське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

У разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві (частина 5 пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»).

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленною заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В копії акту №161 від 12.04.2024 року складеного ПП «Комунальщик-1» зазначено, що померлий ОСОБА_2 фактично мешкав та вів спільне господарство разом з ОСОБА_1 за адресою: будинок АДРЕСА_1 , в то же час не зазначено період з якого вони проживали разом.

В поданих позивачем письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зазначено, що ОСОБА_2 з ОСОБА_1 проживали разом, однак свідки не зазначають в який саме період вони проживали разом. При цьому свідок ОСОБА_6 зазначає факт проживання продовж 4,5 років з кінця 2017 року, а свідок ОСОБА_7 зазначає, що вони проживали разом з початку 2018 року впродовж 4 років.

Таким чином суд приходить до висновку, що вищевказані докази не підтверджують факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.

Також, з досліджених матеріалів справи неможливо встановити, що спадкодавець ОСОБА_2 дійсно звернувся до компетентного органу з метою приватизації квартири в якій він проживав, та яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином позивачем не надав суду доказів на підтвердження факту звернення ОСОБА_2 до органу приватизації із заявою про приватизацію спірної квартири.

Доводи позивача про те, що спадкодавець ОСОБА_2 мав бажання використати своє законне право щодо здійснення приватизації своєї квартири не є достатніми для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру, оскільки у разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду.

Також посилання позивача на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі №6-121цс13, Верховного Суду від 09.02.2018 року у справі №719/179/17 та від 27.03.2019 року у справі №669/629/16-ц не є релевантними для вказаної справи яка розглядається судом, оскільки саме у вказаних постановах колегія суддів дійшла до висновку про обов`язкове звернення спадкодавця (наймача) з належно оформленою заявою про приватизацію житла до відповідного органу приватизації, що у подальшому надає право спадкоємців вправі вимагати визнання за ними права власності на це житло.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.264-265, ЦПК України, 1264 ЦК України, - суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дидюк Віталій Віталійович, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Демиденко