Справа № 462/3924/14-ц
провадження 4-с/462/2/25
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

за участі секретаря Поляниці А.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Личаківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції, за участі стягувача ОСОБА_2 , та зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду з вказаною скаргою. Вимоги скарги мотивував тим, що в провадженні головного державного виконавця Личаківського ВДВС у м. Львові перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Залізничним районним судом міста Львова, про стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 . Так, вказав, що він заперечує зроблений розрахунок заборгованості, оскільки за деякий період він є некоректним, не відповідає обставинам, встановленим ухвалою Залізничного районного суду від 11 квітня 2024 року. Відтак, просить суд визнати розрахунок державного виконавця Личаківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Хандія В.М. від 02 грудня 2024 року неправомірним та зобов?язати державного виконавця здійснити інший розрахунок заборгованості по додаткових витратах на утримання сина ОСОБА_3 з врахуванням обставин встановлених ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 р., а саме додаткові витрати розрахувати з 05 жовтня 2016 року, а не з 01 серпня 2014 року.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив таку задовільнити з підстав, що в ній викладені.

Державним виконавцем було подано до суду заперечення, в яких він вказав, що боржник може звернутись до суд із заявою про звільнення від сплати заборгованості по аліментах і лише за заявою боржника суд може постановити рішення про звільнення від сплати аліментів, але такий спір не розглядається в порядку скарги на дії державного виконавця. При цьому вказав, що виконавче провадження та розрахунок заборгованості проведений на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2014 року №462/3924/14-ц, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 300 грн., щомісячно до його повноліття, починаючи з 06 червня 2014 року. Тобто, додаткові витрати на дитину не є аліментами. Враховуючи вищевикладене, оскільки скарга боржника є безпідставною, необґрунтованою, поданою з порушенням вимог процесуального законодавства, така не підлягає до задоволення та спрямована не на захист порушених прав та інтересів боржника, а на затягування часу та ухилення від виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Щодо строку звернення до суду зі скаргою, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як убачається зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 127 ЦПК визначено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Таким чином, пропущений процесуальний строк на подання скарги на дії державних виконавців має бути поновлений судом з метою реалізації стороною боржника свого права на оскарження розрахунку заборгованості з аліментів та обтяжень, накладених постановами державних виконавців.

Так, судом було встановлено /та вказане не оспорюється ні заявником ні державним виконавцем/, що ОСОБА_1 , вже знав про порушення свого права 30 вересня 2024 року, коли отримав розрахунок заборгованості та вперше звернувся до суду з вказаних дій державного виконавця 09 жовтня 2024 року, тобто в межах 10-ти денного строку, однак, його скаргу було повернуто. Відтак, суд приходить до переконання, що заявник вживав заходи щодо захисту своїх прав у передбачений законом строк, що свідчить про його добросовісність та намір своєчасно оскаржити дії державного виконавця. Водночас повернення першої скарги не може бути підставою для позбавлення заявника права на повторне звернення, оскільки це суперечило б принципу доступу до правосуддя. Таким чином, його наступне звернення до суду слід розглядати з урахуванням обставин, що склалися, та враховувати, що заявник не зволікав із реалізацією свого права на оскарження.

Судом було встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2014 року, стягнуто із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 300 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 06 червня 2014 року.

23 серпня 2023 року ОСОБА_2 , звернулася до начальника Личаківського ВДВС в м. Львові з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу №462/3924/14-ц.

24 серпня 2023 року, головним державним виконавцем Личаківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ, було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №462/3924/14-ц.

Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості по аліментах від 02 грудня 2024 року по виконавчому провадженні №72618821, що містить інформацію починаючи з серпня 2014 року по грудень 2024 року. Таким чином, боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 02 грудня 2024 року в розмірі 37 200 грн., боржником було сплачено 34 831 грн., заборгованість становить 2369 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року, визнано неправомірними дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М., що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2-2427/2011 року. Зобов`язано головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. провести перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № 72618637 з урахуванням банківської виписки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та квитанцій, поданих боржником ОСОБА_1 , в яких у графі «платник» значені прізвища « ОСОБА_1 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 » щодо перерахування коштів ОСОБА_1 сплачених ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 та з дотриманням положення частини 3 статті 197 Сімейного Кодексу України, редакція якого діяла до 05.10.2016 року, а також, з урахуванням сплачених боржником у добровільному порядку додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 300 грн. щомісячно.

Суду було також надано контр розрахунок заборгованості за період з жовтня 2016 року по грудень 2024 року, згідно якої боржнику нарахована заборгованість станом на 02 грудня 2024 року в розмірі 29 400 грн., тоді як ним сплачено 34 831 грн.

Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості по аліментах від 16 вересня 2024 року по виконавчому провадженні №72618821, що містить інформацію починаючи з серпня 2014 року по вересень 2024 року. Таким чином, боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 16 вересня 2024 року в розмірі 36 300 грн., боржником було сплачено 34 231 грн., заборгованість становить 2069 грн.

Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості по аліментах від 31 січня 2025 року по виконавчому провадженні №72618821, що містить інформацію починаючи з серпня 2014 року по січень 2025 року. Таким чином, боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 січня 2025 року в розмірі 37 800 грн., боржником було сплачено 34 831 грн., заборгованість становить 2969 грн.

Також надано розрахунки заборгованості від 10 липня 2024 року, 23 травня 2024 року, 12 грудня 2024 року, 24 серпня 2023 року,

Суду було також надано розпорядження №72618821, №72618821-6, про перерахування грошових коштів на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №462/3924/14-ц виданого 18 серпня 2023 року.

24 серпня 2023 року, головним державним виконавцем Личаківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ, було ухвалено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Положеннями ст.195 ч.3 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Аналогічна за змістом норма міститься у ст.71 ч.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо позиції державного виконавця з приводу можливості розгляду заяви боржника про звільнення від сплати аліментів, в порядку позовного провадження а не через звернення зі скаргою на дії державного виконавця, суд зазначає наступне. Боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення. Питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконання судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця. З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи пояснень відносно того, що даний спір підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження. Наведений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі №464/6206/18.

Так, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року, Крім цього, встановлено, що на час виконання розрахунку за минулий період, зокрема з 01 серпня 2014 року по 04 жовтня 2016 року, діяла редакція частини 3 статті 197 СК України, за якою суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти, але вказана редакція діяла до 05 жовтня 2016 року та Законом України від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII частину 3 статті 197 СК України виключено.

Враховуючи, що за частинами 3, 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» сума заборгованості визначається виконавцем, а згідно частини 3 статті 197 СК України до 04 жовтня 2016 року стягувач ОСОБА_2 зобов`язана зазначити та довести поважність непред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки про рішення суду про стягнення аліментів їй було відомо з дня його ухвалення 23 червня 2011 року, при цьому стягувачем в заяві про примусове виконання рішення суду жодних причин непред`явлення виконавчого листа понад вісім років до виконання не зазначено, а державним виконавцем Хандієм В.М. такі причини не встановлені, тому заборгованість ОСОБА_6 має бути розрахована державним виконавцем саме з 05 жовтня 2016 року, а не з 01 серпня 2014 року.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд приходить до переконання, що державний виконавець зобов`язаний взяти до уваги судове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року та здійснити відповідний розрахунок заборгованості з врахуванням зазначеної ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 126, 183, 449, 450 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовільнити повністю.

Визнати розрахунок державного виконавця Личаківського районного відділу державної виконавчої служби в місті Львові від 02 грудня 2024 року, - неправомірним.

Зобов?язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по додаткових витратах на утримання сина ОСОБА_3 , з 05 жовтня 2016 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш