Справа № 750/4727/25
Провадження № 2-н/750/1183/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Маринченко О.А., розглянула заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,

в с т а н о в и л а :

07 квітня 2025 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Згідно із частиною першою статті 162 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Також, у постанові від 09 вересня 2020 року в справі № 910/6644/18 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до висновків, зроблених Великою Палатою Верховного Суду в справі № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (пункти 7.23, 7.25 постанови від 16 лютого 2021 року).

Із поданої заяви та доданих до неї документів слідує, що вимоги заявника стосуються стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань зі сплати послуг за розподіл природного газу, які надавалися за місцезнаходженням нерухомого майна - у квартиру АДРЕСА_1 , а тому вказана заява має пред`являтися за правилами виключної підсудності.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що квартира, в яку надавалися вказані послуги, знаходиться на території Новозаводського району м. Чернігова, вказана заява не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 9 частини першої статті 165, статтями 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко