№ провадження 2-др/646/17/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2025 м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
за участю секретаря судового засідання Волікової Д.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фадєєва Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за результатами судового розгляду якої 17.12.2025 року було ухвалено рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20'000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення судових витрат, які складаються з судового збору.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20'000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а питання про судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, не вирішено судом при ухваленні рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивачки у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки.
Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявності підстав для ухвалення додаткового рішення.
Так, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2025 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20'000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших витрат, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві представником позивача було зроблено заяву про те, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі буде подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення представником позивача було подано до суду 21.02.2025 року, отже останньою були дотримані вимоги ч. 1 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача було надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 17/24 від 03.12.2024, копію акту приймання передачі наданої професійної правничої допомоги № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № 17/24 від 20.02.2025, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 20.02.2025.
Як вбачається з копії договору про надання правничої допомоги № 17/24 від 03.12.2024, між адвокатом Фадєєвим О.П. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту у цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом враховуються положення правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Крім того, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Разом з тим, клопотання відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу не надійшло.
Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фадєєва О.П. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 258, 259, 270 ЦПК України, суд
Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фадєєва Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення додаткового рішення суду. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на додаткове рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя І.С. Блага