Справа № 739/2781/24
Провадження № 2-о/739/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Кочура О.О.,

при секретарі - Головня І.І.,

за участі: заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту проживання на території гарантованого добровільного відселення,-

В С Т А H О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його проживання на території гарантованого добровільного відселення у період з 26.04.1986 року по 28.06.1988 року. У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.08.2024 року він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи (3 категорії). У період з 26.04.1986 року по 28.06.1988 року заявник перебував на стаціонарному навчанні у Новозибківському сільськогосподарському технікумі Брянської області та фактично проживав у м. Новозибків Брянської області, який по територіальності входив в результаті аварії на Чорнобильській Атомній Електростанції в зону відселення повністю забрудненням ґрунту цезієм 137-18,47км/кв.км, стронцієм 90-0,25км/кв.км., що підтверджується нотаріально засвідченою копією довідки, виданої 23.08.1994 року заступником голови адміністрації. Встановлення вищезазначеного факту необхідне заявнику для нарахування пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, так як довідка від 23.08.1994 року, видана заступником голови адміністрації не засвідчена апостилем держави в якій складено документ. Через повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України заявник не має можливості отримати належним чином завірену довіку, тому змушений звернутися до суду з даною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив встановити факт його проживання в період з 26.04.1986 року по 28.06.1988 року на території гарантованого добровільного відселення, а саме в м. Новозибків, Брянської області. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд заслухавши вступне слово заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.08.2024 року на ім`я ОСОБА_1 , категорії 3, пред`явник цього посвідчення має право на пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соцільний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.8).

28.06.1988 року ОСОБА_1 закінчив Новозибківський сільськогосподарський технікум, до якого вступив 1984 року за спеціальністю - «Механізація сільського господарства», що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_3 з додатком - випискою із семестрових і екзаменаційних відомостей (а.с.9-10).

Як вбачається з наданої заявником нотаріально посвідченої копії довідки №9991 від 23.08.1994 року, виданої адміністрацією міста Новозибків Управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, ОСОБА_1 з 26 квітня 1986 року по 28 червня 1988 року проживав в м. Новозибків Брянської області, що входив в результаті аварії на ЧАЄС до зони відселення зі щільністю забрудненням ґрунту цезієм 137-18,47км/кв.км, стронцієм 90-0,25км/кв.км. (а.с.11).

Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч.2 ст. 315 ЦПК України слідує, що судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, заявник вказує на те, що встановлення даного факту необхідне йому для оформлення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно копії рішення про відмову у призначенні пенсії №25 від 10.10.2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення, довідка про проживання за №9991 від 23.08.1994 року не врахована, оскільки не засвідчена апостилем держави в якій складено документ (а.с.12). Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема:

- відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 ( 637-93-п ), якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку

передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу.

Отже, заявник має право звернутися до органів Пенсійного фонду з наявними документами, і лише у випадку відмови через недостатність доказів, звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Оскільки заявник в позасудовому порядку не зміг підтвердити факт свого постійного проживання на території гарантованого добровільного відселення у зв`язку з тим, що довідка про проживання за №9991 від 23.08.1994 року, не засвідчена апостилем держави в якій складено документ, заявник не може отримати належним чином оформлену довідку, тому даний підлягає встановленню в судовому порядку. Керуючись ст.ст. 258-259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту проживання на території гарантованого добровільного відселення - задовольнити. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території гарантованого добровільного відселення, а саме в м. Новозибків, Брянської області, у період з 26.04.1986 року по 28.06.1988 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : О.О.Кочура