Провадження №2/748/336/25
Єдиний унікальний № 748/113/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді Костюкової Т.В.,

у присутності секретаря судового засідання Гофрик К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігів цивільну справу за позовом в .о. заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної незаконним виловом риби.

УСТАНОВИВ:

В.о. заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури Шиленко М., діючи відповідно до положень ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, 06.01.2025 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 50592 грн, у відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок незаконного вилову риби, що мало місце в період часу з 20.00 год 31 березня 2024 по 13.00 год 01 квітня 2024 на заплаві річки Десна, біля с. Боромики, Киселівської ОТГ Чернігівського району та області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.07.2024 по справі № 748/2557/24, який вступив у законну силу 27.08.2024 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Вироком було встановлено, що в період часу з «20» години «00» хвилин 31 березня 2024 року по «13» годину «00» хвилин 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи на заплаві річки Десна, яка розташована біля села Боромики, Киселівської територіальної громади Чернігівського району та області, маючи на меті протиправний умисел на зайняття рибним добувним промислом, за допомогою гумового човна «Ваrk», в період встановленої заборони на добування (вилов) водних біоресурсів на період нересту, в порушення ст. 94 Водного кодексу України, ст.ст. 34, 521 Закону України «Про тваринний світ», використавши три сітки поріжні, добування (вилов) якими водних біоресурсів заборонено відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року (далі Правил), не дотримуючись підпункту 12 пункту 5 розділу IV Правил щодо заборони добування (вилову) водних біоресурсів у заборонених місцях, у тому числі в межах добової норми добування (вилову), підпункту 1 пункту 3 розділу II Правил щодо місця та строків заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), визначених додатком 3 до цих Правил, та порушуючи визначені підпунктом 1 пункту 2 розділу III Правил обов`язки рибалок щодо дотримання вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, без належних документів та дозволу на вилов водних біоресурсів, діючи умисно, з корисливих мотивів здійснив незаконне добування (вилов) риби цінних видів, а саме: карась сріблястий - 32 шт., чим, відповідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/5704-ФХЕД від 30.05.2024, завдав істотну екологічну шкоду навколишньому природному середовищу (державі) на загальну суму 50 592,00 грн.

Під час розгляду кримінального провадження питання про відшкодування ним шкоди, завданої навколишньому середовище незаконним виловом риби, не вирішувалось. У добровільному порядку ОСОБА_1 шкоду не відшкодував. Зважаючи на те, що в добровільному порядку заподіяна шкода відповідачем не відшкодована, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених позові.

У строк встановлений судом відзив відповідачем на позов не було подано, у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 позов визнав в повному обсязі.

Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 14 лютого 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

07.04.2025 року прокурор Чернігівської окружної прокуратури Тишкевич Л.В. позов підтримала, просила його задовольнити повністю, про що надала суду відповідну заяву ( а.с 48).

Особа, в інтересах якої заявлені вимоги, - Державна екологічна інспекція у Чернігівській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 42), своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалася. Повноважний представник Державної екологічної інспекції у Чернігівській області Городник Т. М. заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника інспекції, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. (а. с. 45)

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.07.2024 по справі № 748/2557/24, який вступив у законну силу 27.08.2024 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік..

Зі змісту вироку вбачається, що в період часу з «20» години «00» хвилин 31 березня 2024 року по «13» годину «00» хвилин 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи на заплаві річки Десна, яка розташована біля села Боромики, Киселівської територіальної громади Чернігівського району та області, маючи на меті протиправний умисел на зайняття рибним добувним промислом, за допомогою гумового човна «Ваrk», в період встановленої заборони на добування (вилов) водних біоресурсів на період нересту, в порушення ст. 94 Водного кодексу України, ст.ст. 34, 521 Закону України «Про тваринний світ», використавши три сітки поріжні, добування (вилов) якими водних біоресурсів заборонено відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року (далі Правил), не дотримуючись підпункту 12 пункту 5 розділу IV Правил щодо заборони добування (вилову) водних біоресурсів у заборонених місцях, у тому числі в межах добової норми добування (вилову), підпункту 1 пункту 3 розділу II Правил щодо місця та строків заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), визначених додатком 3 до цих Правил, та порушуючи визначені підпунктом 1 пункту 2 розділу III Правил обов`язки рибалок щодо дотримання вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, без належних документів та дозволу на вилов водних біоресурсів, діючи умисно, з корисливих мотивів здійснив незаконне добування (вилов) риби цінних видів, а саме: карась сріблястий - 32 шт.(а. с. 11-12)

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/5704-ФХЕД від 30.05.2024 внаслідок проведення вилову риби карась сріблястий -32 шт, в заплаві р. Десна, розташованої поблизу с. Боромики Чернігівського району та області розмір екологічної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу ( державі) складає 50592 грн ( а.с 13-19)

Відповідач в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що шкода заподіяних ним збитків не відшкодована. В матеріалах справи також відсутні докази відшкодування відповідачем завданих збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 (пункти 68-70 цієї постанови), від 15.10.2019 у справі № 904/2820/18, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт не звернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган.

При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

У рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України вказав, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Також Конституційним Судом України встановлено, що в основу діяльності держави покладено здійснення загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної та іншої безпеки, охорону землі як національного багатства тощо. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Грубе порушення правил рибальства відповідачем порушує інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини.

«Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Європейським судом з прав людини по справі «Бацанін проти Росії» наголошено, що підтримка прокурором однієї із сторін процесу в певних обставинах може бути виправданою. Більше того, участю прокурора в судовому процесі з метою захисту інтересів держави, у відповідності до вимог матеріального та процесуального законодавства, не порушується принцип рівності процесуальних можливостей сторін у судочинстві, який вимагає справедливого балансу між сторонами по справі.

Позов спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності раціонального і невиснажливого використання тваринного світу, а також з метою реалізації принципів природоохоронного законодавства щодо забезпечення гарантії держави на охорону тваринного світу як національного багатства України.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди з охорони навколишнього природного середовища. Фонд охорони навколишнього природного середовища є складовою частиною Державного чи місцевого бюджетів. Створюється з метою фінансування природоохоронних заходів та заходів, пов`язаних з раціональним використанням і збереженням природних ресурсів. Формування фондів охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок частини екологічного податку та грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності.

Статтею 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів; складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

За приписами пункту 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230, Державна екологічна інспекція відповідної області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, відповідно до вищевказаного Положення, в межах своїх повноважень здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами охорони земель, екологічної безпеки, поводження з відходами, тощо.

Чернігівська окружна прокуратура звертається до суду з даним позовом, діючи в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, як контролюючого органу в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Законом України «Про тваринний світ» визначено, що відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, ґрунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією України, цим Законом, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «;Про мисливське господарство та полювання» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. ст. 10, 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.

Вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс), при цьому для настання відповідальності не має значення, чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні.

Відповідно до розділу 4 Правил любительського рибальства, затверджених наказом наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 19.09.2022 № 700 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 листопада 2022 р. за № 1412/38748), забороняється лов сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 цього Закону визначено особливості застосування цивільної відповідальності та передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) наголошено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2).

Доведено, що між протиправними діями ОСОБА_1 і завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України визначено розподіл грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, між бюджетами, а саме: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 15, 16, 22, 1166 ЦК України, статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статтями 10, 63 Закону України «Про тваринний світ», статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов в. о. заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 50592,00 грн на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби (номер рахунку UA0025733, отримувач ГУК у Черніг.обл/тг с. Киселів/ 24062100, банк отримувача 37972475 код бюджетної класифікації доходів 24062100, призначення «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Костюкова Т.В.