МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСА
Справа № 521/9903/24
Провадження 2/521/706/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних ОСОБА_1 послався на те, що сторони у справі є колишнім подружжям.

З 2007 року судами між ними періодично розглядаються цивільні справи, ініціатором яких є відповідач.

Позивач стверджував, що судові процеси не дають йому жити повноцінним життям, призводять до душевних хвилювань, стресу, погіршенню стану здоров`я, додаткових матеріальних витрат.

В процесі спірних правовідносин відповідач через адвоката Смирнова А.В. висловлює погрози, здійснює психологічний тиск на позивача, вводить суди в оману з приводу дійсних відносин сторін, що направлено на залишення позивача без засобів до існування.

Компенсацію моральної шкоди позивач оцінив в 200 000 грн.

Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на його користь судовий збір.

Позивач в судові засідання жодного разу не з`явився, згідно письмових заяв просив вирішити спір за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач позов не визнала, пославшись на те, що позов не є доведеним позивачем.

Дослідивши матеріали справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав :

В порядку ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (постанова ВП ВС від 01.09.2020, справа № 216/3521/16-ц).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за сукупності таких умов:

-наявність моральної шкоди;

-протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди;

-наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою;

-вина особи, яка завдала моральної шкоди.

(постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

Відповідачем не оспорювалось, що сторони є колишнім подружжям.

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , 2006 року народження.

Сімейні стосунки сторін не склались.

На час вирішення спору стосунки сторін є конфліктними.

Тривалий час сторони є учасниками цивільних справ, які розглядаються судами, зокрема, про розірвання шлюбу, стягнення з позивача аліментів, збільшення розміру аліментів, позбавлення позивача батьківських прав.

Ініціатором судових процесів є відповідач.

Правничу допомогу відповідачу надає адвокат Смирнов А.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 003976).

Так, право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

В рішенні від 21.07.2021 справа No 3-173/201 Конституційний Суд прийшов до висновку, що зміст права на судовий захист є комплексним та включає в себе право на справедливий судовий розгляд, право на судовий захист, основні принципи судочинства. та суб`єктивне права особи.

В такому контексті зміст цього права буде визначатися сукупністю визначених законодавством повноважень.

До таких повноважень особи відноситься, зокрема: право на позов; право на відкликання позову; право на забезпечення позову; право на оскарження судового рішення; право вимагати певної поведінки від учасників судового процесу та суду; право на отримання обґрунтованого судового рішення; право на виконання судового рішення та ін.

Зазначене узгоджується із ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

За ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до інших учасників судового процесу; сприяти об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Штучність позовів, зловживання відповідачем процесуальними правами, її неправомірна поведінка під час розгляду спірних цивільних справ з метою завдання шкоди позивачу з матеріалів справи не вбачається (жодні докази відсутні).

Доказів не дотримання адвокатом Смірновим А.І. при представництві інтересів ОСОБА_2 чинного законодавства України, викривлення фактів, введення суду в оману, порад клієнту, які свідомо були спрямовані на порушення прав позивача, обрання адвокатом засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або Правилам адвокатської етики, затв. Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 9.07.2017 (із відповідними змінами) позивачем за час розгляду справи не надано.

Аналогічні твердження позивача були предметом його скарги до КДК Адвокатури Одеської області.

Рішенням від 3.09.2024 в порушені дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_4 відмовлено.

Переписка сторін, їх спілкування за наданими письмовими доказами, аудіозаписом, протиправності дій відповідача та відповідно порушення особистих немайнових прав позивача не доводять.

Враховуючи вищевикладене, складові деліктної відповідальності, за якими суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди діями відповідача по справі позивачем не доведені, що виключає задоволення позову.

В порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір на користь позивача присудженню не підлягає.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354 , 355 ЦПК України : Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя : Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 3.04.2025

03.04.25