Справа № 456/1237/25
Провадження № 2-с/456/12/2025
УХВАЛА

про скасування судового наказу

09 квітня 2025 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О. Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 березня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_1 ,

встановив :

13.03.2025 суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулою Л. В., видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) заборгованості за спожитий природній газ у сумі 3916,06 грн. (три тисячі дев`ятсот шістнадцять грн. 06 коп.) та 302,80 грн. (триста дві грн. 80 копійок) сплаченого судового збору.

07.04.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Мазур Василь Васильович, подав до суду заяву про скасування судового наказу в справі №456/1237/25, яка обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 заперечує факт заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» виходячи з того, що борг у нього відсутній, що підтверджується відповідною квитанцією від 06.03.2025 року.

Крім того, у заяві представник заявника просить поновити строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу мотивуючи свої вимоги тим, що судовий наказ від 13.03.2025 року заявник отримав простим листом 02.04.2025 року, а тому строк, установлений в ч. 1 ст. 170 ЦПК України, на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Окрім того, у заяві представник заявника просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» всі судові витрати, пов`язані з розглядом даної заяви в суді, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 151,40 грн.

Суддя, розглянувши заяву про скасування судового наказу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В заяві про скасування судового наказу заявник зазначив, що копію судового наказу отримав 02 квітня 2025 року. Матеріали справи не містять доказів того, що заявник отримав копію судового наказу раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов переконання, що доводи викладені боржником, потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, а заперечення боржника ОСОБА_1 , проти вимог стягувача та долучена квитанція про погашення заборгованості свідчать про наявність спору про право. При цьому, закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.03.2025 є обґрунтованою, підстави для її повернення відсутні, а тому така підлягає до задоволення.

Щодо вимог заявника в частині стягнення судових витрат слід зазначити наступне.

Положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження.

Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ в порядку наказного провадження, не містять норм щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу.

Крім того, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у випадку скасування судового наказу.

Окрім того, до заяви не долучено жодних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом боржника у разі його не згоди з судовим наказом, приходжу до висновку, що судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу та витрат на професійну правничу допомогу залишаються за заявником, а відтак у задоволенні заяви в частині стягнення судових витрат належить відмовити.

Керуючись ст. 170-171 ЦПК України суддя, -

постановив :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Скасувати судовий наказ Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2025 року в справі № 456/1237/25, виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 3916,06 грн. та 302,80 грн. сплаченого судового збору.

В задоволені решти вимог відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ю. Писарев