Провадження № 2/369/2719/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. перебуває вказана цивільна справа № 369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей.

07.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Янченку А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/11033/24.

Вказана заява про відвід мотивована тим, що у відповідача існують сумніви щодо безсторонності судді Янченка А.В., оскільки ним було розглянуто заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі № 369/11033/24 до винесення рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області у справах № 369/2903/25 за клопотанням представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Михайлик Світлани Ігорівни, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 , про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду - Вищого Суду Каліфорнії, округ Сан-Дієго, США, від 14 червня 2024 року, справа № 23FL004023C, та № 369/17229/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Міністерство юстиції України про визнання переміщення та утримання дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання в США відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, Закону України «Про приєднання України до Конвенції «Про цивільно-правові аспектиміжнародного викрадення дітей», Закону України «Про міжнародні договори України», та 31.03.2025 року у судовому засіданні відмовлено у задоволенні такої заяви.

Водночас, представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи 31.03.2025 року, оскільки вона брала участь в іншому судовому засіданні.

Крім того, як зазначає заявник її представнику не було надано доступу до технічного запису, яке було подано нею 21.02.2025 року. Відповідний технічний запис було отримано представником 07.04.2025 року.

Як зазначає заявник, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи було відмовлено та розпочато розгляд справи без участі відповідача та її представника.

Заявник зауважила, що її клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції було задоволено суддею Янченко А.В., проте запрошення для приєднання до судового засідання через систему ВКЗ їй не надходило. Незважаючи на те, що відповідача та її представника не було в судовому засіданні, суддею Янченко А.В. було розглянуто подані стороною відповідача: заяву про зупинення провадження; клопотання про проведення експертизи; клопотання про залучення незалежного психолога. У задоволенні вказаних клопотань з невідомих підстав було відмовлено протокольною ухвалою.

В подальшому, представник відповідача прибула на розгляд справи 31.03.2025 року та заявила клопотання про забезпечення участі відповідача в розгляді справи через систему ВКЗ.

Як зазначає відповідач у вказаному клопотанні суддею Янченко А.В. було відмовлено.

Окрім того, відповідач вважає, що суддею Янченком А.В. було позбавлено її можливості задати питання свідку - її сину ОСОБА_3 .

Також, відповідач вважає зневажливими висловлювання судді щодо її проживання в США.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її заяву про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/11033/24.

Вивчивши подану заяву ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що не може свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що незгода з процесуальним рішенням, не може вважатися підставою для відводу судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Вважати заявлений відвід ОСОБА_1 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/11033/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей, - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано: 07.04.2025 року.

Суддя А.В. Янченко