Справа № 372/938/25
Провадження № 2-963/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

08 квітня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., позивача ОСОБА_1 , представниці органу опіки та піклування Кізлівської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільного сина ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2014 року відповідачка дитину не утримує, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. Відповідачка відмовилась від своїх батьківських прав на дитину, написавши відповідну заяву у нотаріуса.

25.02.2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

04.04.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причин неявки суд не повідомила, правом подати відзив не скористалась, повідомлялась належним чином про час, місце та дату судового розгляду.

Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представниця органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення батьківських прав підтримала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом без реєстрації шлюбу.

За час проживання однією сім`єю, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Батьками дитини записано: батько - ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 .

У подальшому стосунки між сторонами погіршились і вони стали проживати окремо.

Як зазначено у позовній заяві та підтверджено позивачем у судовому засіданні, відповідачка з 2014 року по даний час дитину не утримує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає.

Аналогічні пояснення надав допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , пояснивши суду, що бачив матір один раз в житті під час засвідчення нею нотаріальної згоди на позбавленні її батьківських прав.

При цьому суд враховує, що відповідачка, як вбачається зі слів позивача, проживає на території м. Обухова, в зв`язку із чим перешкоди у вигляді територіальної відстані або невмисних дій позивача судом не встановлено.

Згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2014 року з відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень.

В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що остання дає згоду та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та звільнення від батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, склав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1974 року народження, щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджений рішенням ВК Обухівської міської ради від 11.02.2025 року №96.

В матеріалах справи міститься: характеристика дитини зі школи, акти депутата міської ради, довідки ВК Обухівської міської ради, характеристики, які місять в собі підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не бере, з сином не спілкується та матеріально не утримує.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, при цьому відповідач не скористався своїм правом подати до суду відзив та навести факти, які б спростували його вину поведінку, поважні причини, які змусили його самоусунутися від виховання дитини. Враховуючи всі обставини, з метою захисту інтересів дитини, забезпечення її зростання в умовах турботи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та доведення факту свідомого ухилення відповідачки від виховання дитини.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 212-214, 226, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Обухів Київської області.

Внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Г.В.Висоцька