Провадження №: 2/336/413/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

без участі сторін,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування завданої в результаті ДТП грошові кошти у сумі 134 488,29 грн., судовий збір у сумі 1 344,88 грн. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

Позов обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить транспортний засіб Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 01.05.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024.

Внаслідок ДТП транспортному засобу марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Відповідно до Звіту про матеріальний збиток №134 від 30.05.2024 вартість матеріального збитку склала 294 488,29 грн. Моторний (транспортним) страховим бюро було виплачену частину збитків у розмірі 160 000 грн. не відшкодована частина становить 134 488,29 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 344,88 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024 вказану справу було передано в провадження судді Щасливій О.В.

Ухвалою суду від 03.09.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

01.10.2024 копія ухвали разом з позовом і додатками до нього були отримані відповідачем, про що в матеріалах справи наявна відмітка в рекомендованому повідомленні.

На виконання вимог Розпорядження керівника апарата Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №551 від 09.10.2024, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024, матеріали цивільної справи №336/8226/24 (провадження №2/336/3073/2024) передано в провадження судді Звєздовій Н.С.

11.10.2024 судом на виконання вимог ст.187 ЦПК України було здійснено запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який надійшла 30.10.2024.

Ухвалою суду від 04.11.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення заявлених вимог.

Відповідач також у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено п. 38.1, пп (а) 38.1.1 ст. 38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено та доведено матеріалами справи, що транспортний засіб Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності (а.с.3).

01.05.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024 (а.с. 5).

Розмір матеріального збитку згідно звіту № 134 від 30.05.2024 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 294 488,29 грн. (а.с. 9-14).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_2 не була застрахована, тому позивачка ОСОБА_1 була вимушена звернутися до Моторного (транспортного) страхового бюро, яке їй відшкодувало збитки у розмірі 160 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку (а.с. 23, 24-25).

Тому, з відповідача підлягають відшкодуванню кошти у розмірі 134 488,29 грн. (294 488,29-160 000,00 грн.).

За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника.

Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Така правова позиція узгоджується з пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи наведені обставини, що вказують на характер правовідносин сторін, визнання відповідачем позову, дають всі підстави для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Таким чином, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 672,44 гривень = (1 344,88 грн./2)

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивачки по сплаті судового збору повинні бути стягнуті з відповідача на її користь.

Керуючись статтями 7, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоду у розмірі 134 488,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 672,44 гривень.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 672,44 грн. (50% від сплаченої суми), сплачений за платіжною інструкцією № 397509 від 21.08.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання (останнє відоме зареєстроване): АДРЕСА_2 ; місце проживання (фактичне, згідно позову): АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.С. Звєздова