Справа №: 398/6243/24
провадження №: 2-о/398/47/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" квітня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Ісмайлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, заінтересована особа: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Ісмайлова А.В., яка діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, відповідно до якої просить встановити факт проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_2 з березня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. Заявник проживала разом з матір`ю, тому вважала себе такою, що прийняла спадщину, проте коли звернулась до нотаріуса з метою оформлення документів, отримала відмову, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації заявником права на оформлення спадкового майна.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали.

Заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що коли вона була у дитячому віці її батько ОСОБА_3 одружився із ОСОБА_2 . Все життя заявник прожила із рідним батьком та ОСОБА_2 , вважала її за матір. В свою чергу ОСОБА_2 любила і ставилась до ОСОБА_1 як до своєю доньки. Інших дітей у ОСОБА_2 не було. Заявник з 2005 року і до дня смерті ОСОБА_2 жили разом за адресою: АДРЕСА_1 . Останні роки життя ОСОБА_2 хворіла, ОСОБА_1 доглядала за нею, допомагала по господарству, лікуванню. Після смерті матері ОСОБА_1 вважала себе такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_2 , та коли звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки не підтверджено факт спільного проживання із спадкодавцем останні п`ять років до відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, пояснення по справі відсутні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засідання підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як доньки та матері тривалий час до дня смерті останньої, зазначили, що між ними були гарні відносини, взаємоповага, турбота та підтримка один одного. ОСОБА_1 турбувалась про ОСОБА_2 , інших дітей у ОСОБА_2 не було.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як наявність кровного споріднення. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданої до суду копії спадкової справи № 28/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 12 квітня 2011 року, інші спадкоємці ОСОБА_2 відсутні. Відповідно довідки сільського голови Звенигородської сільської ради ОСОБА_2 , на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з нею за вказаною адресою проживала та не була зареєстрована ОСОБА_1

12 квітня 2011 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М. попереджено заявника про необхідність підтвердження фактичного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини в установленому законом порядку.

Відповідно до акта про проживання однією сім`єю від 14 червня 2011 року ОСОБА_1 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з пристарілою матір`ю ОСОБА_2 однією сім`єю, доглядала її, вони вели спільне господарство з березня 2005 року і до моменту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , акт складений депутатом Звенигородської селищної ради Котляр Л.П., підтверджений сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що мешкають по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та мав доньку ОСОБА_8 .

Заявник змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » - 04 жовтня 1975 року на підставі укладеного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , в свою чергу, прізвища « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » 19 серпня 2005 року на підставі укладеного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 будинок за адресою: АДРЕСА_1 , успадкували по частки в праві власності його дочка ОСОБА_12 та дружина ОСОБА_2 .

Судом також оглянуто у судовому засіданні фото на яких зображені заявник та ОСОБА_2 з рідними в різні періоду життя.

Крім того факт спільного проживання заявника з ОСОБА_2 з 2005 року за адресою: АДРЕСА_1 , та довірительних, добрих відносин між заявником та ОСОБА_2 підтверджено допитаними в ході судового розгляду свідками, а також довіреністю від 11 лютого 2008 року, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси у ВАТ «Ощадбанк» на отримання пенсії, ведення банківських рахунків.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з березня 2005 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, знайшли своє підтвердження, тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 81, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, заінтересована особа: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з березня 2005 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07 квітня 2025 року.

Суддя І.П. Шинкарекно