Справа №567/1987/24
Провадження №2/567/106/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2025 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Клімович О.О.
з участю представника позивача Даниленко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в особі служби у справах дітей та сім`ї до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в особі служби в справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради звернувся в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначає, що комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської областіздійснювався розгляд матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 та впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям доньки, її розвитком, навчанням, здоров`ям. Водночас зазначає про те, що мати дитини - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що відповідач ОСОБА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилається на те, що відповідач самоусунувся від будь - якої участі у житті дитини та відповідно до наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради № 209 від 12 квітня 2023 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах.
Вказує, що відповідач ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, в спілкуванні емоційний, переходить на нецензурну лексику, вихованням дитини не займається, дитину не забезпечує.
Відповідно до довідки, наданої Вишнівським академічним ліцеєм № 1 Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , часто приходить до школи без підручників та зошитів, може не відвідувати школу без поважних причин, самовільно залишає уроки, жебракує, здійснює крадіжки в магазинах, має занедбаний вигляд, брудний одяг, брудне волосся, постійно голодна.
Проведеною перевіркою житлово-побутових умов в квартирі за вищезазначеною адресою було виявлено, що в квартирі брудно, відсутні продукти харчування, постільна білизна брудна, розкидані брудні речі та пляшки з-під алкоголю, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються. Також в квартирі часто перебувають сторонні особи в нетверезому стані.
Окрім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП, ч.1 ст.173-2 КУпАП, ст.175-1 КУпАП, ст.183 КУпАП, ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідно до характеристики, виданої відділом поліції № 1 Бучанського районного управління поліції в Київській області, за час проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , останній зарекомендував себе з негативної сторони, був помічений у конфліктних ситуаціях, порушував громадський порядок та спокій громадян. ОСОБА_1 на протязі тривалого часу порушує ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме у зв`язку з зловживанням алкогольними напоями не забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання для своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, відповідач ОСОБА_1 не турбується про життя та здоров`я дитини і протягом всього часу не звертався до профільних лікарів.
Вказує, що до сім`ї ОСОБА_1 неодноразово приїздили працівники поліції, центру надання соціальних послуг та служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, які фіксували вищезазначені факти, проводили бесіди з батьком щодо виконання ним батьківських обов`язків, створення належних санітарних умов для проживання, виховання малолітньої дитини, проте результат був короткотривалий.
Зазначає, що незважаючи на проведені заходи, відповідач не змінив свого ставлення до дитини і до виконання своїх батьківських обов`язків.
Станом на даний час неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом зі своєю старшою сестрою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому батько дитини - ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою не проживає та місце його перебування протягом тривалого часу не відоме.
Питання ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, про що відповідач неодноразово повідомлявся та останньому було роз`яснено правові наслідки позбавлення батьківських прав.
Водночас відповідач ОСОБА_1 свого ставлення до дитини і до виконання своїх батьківських обов`язків не змінив, у зв`язку з чим на розгляд комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Вишневої міської ради було винесено питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення, орган опіки та піклування вирішив надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .
З огляду на те, що відповідач не піклується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток неповнолітньої доньки, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, орган опіки та піклування вбачає підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 12.12.2024 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.02.2025 р., постановленою протокольно без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що в ході з`ясування обставин службою в справах дітей було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 впродовж тривалого часу участі у вихованні неповнолітньої доньки не приймає, не цікавиться її здоров`ям та матеріальним утриманням, дитиною опікується виключно її сестра ОСОБА_4 , яка самостійно приймає безпосередню участь у вихованні та утриманні дитини. Батько дитини - ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 не проживає та протягом тривалого часу місце його перебування не відоме. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вказує, що вищезазначене свідчить, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, не забезпечує неповнолітню дитину харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, при цьому робить це без поважних причин, чим порушує вимоги ст.ст.150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину.За вказаних обставин питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому, з урахуванням зібраних матеріалів, вивчивши ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, що мають значення, діючи в інтересах неповнолітньої, було прийнято рішення надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача : АДРЕСА_2 , та саме за вказаною адресою відповідачу надсилались судові повістки.
За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 28.12.2011 р. ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьком є відповідач ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.10).
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.08.2023 р. встановлено, що мати дитини - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).
Згідно наказу служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №209 від 12.04.2023р. неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, як дитину з сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.11).
Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 12.04.2023р. та від 11.01.2024р. за адресою проживання дитини: АДРЕСА_1 , під час проведення перевірки було встановлено, що в квартирі відсутні належні умови для проживання, відсутні продукти харчування, постільна білизна брудна, розкидані брудні речі та пляшки з-під алкоголю, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються. Також в квартирі часто перебувають сторонні особи в нетверезому стані (а.с.12, 13).
Відповідно до характеристики №6310 від 30.06.2023р., складеної відділом поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, вбачається, що за час проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , останній зарекомендував себе з негативної сторони, був помічений в конфліктних ситуаціях, порушував громадський порядок та спокій громадян. Активну участь в соціальному житті міста не приймає. ОСОБА_1 протягом тривалого часу порушує ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме у зв`язку з зловживанням алкогольними напоями не забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання для своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП, ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ст.175-1 КУпАП, за ст.183 КУпАП, за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.14).
Відповідно до повідомлення №2730/109/1401/04 від 12.04.2023р. відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, вбачається, що 10.04.2023р. до ВП №1 надійшло повідомлення про те, що неповнолітня ОСОБА_2 здійснила крадіжку у магазині "Аврора". Проведеною перевірко було встановлено, що батько неповнолітньої ОСОБА_2 не займається її вихованням. Неповнолітня ОСОБА_2 постійно здійснює крадіжки, самовільно залишає адресу мешкання та навчальний заклад, жебракує та перебуває на вулиці у нічний час доби без нагляду дорослих (а.с.15).
Відповідно до повідомлення №5224/109/1401/04 від 09.07.2024р. відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП від 08.07.2024р. (а.с.17).
Відповідно до повідомлень Вишнівського академічного ліцею № 1 Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №24/1 від 12.04.2023р., №112 від 12.11.2024р., вбачається, що директор ліцею звернувся до служби в справах дітей Вишневої міської ради про вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності батьків неповнолітньої ОСОБА_2 за невиконання батьківських обов`язків та неналежне виховання дитини. Неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , часто приходить до школи без підручників, зошитів, не відвідує школу без поважних причин, самовільно залишає уроки, жебракує, здійснює крадіжки в магазинах. Має занедбаний вигляд, брудний одяг, брудне волосся, постійно голодна. Батько дитини за період навчання не реалізовує свої права та обов`язки, не створює умови для її виховання та розвитку, не приділяє уваги досягненням доньки у навчанні (а.с.18, 19).
З дослідженого судом висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №3/02-3824 від 20.11.2024р. вбачається, що у зв`язку із систематичним невиконанням відповідачем батьківських обов`язків орган опіки та піклування вбачає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21-24).
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402 від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, а саме виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки мати або батько маючи реальну можливість виконати такий обов`язок, не вчиняють відповідних дій, та судом було достовірно встановлено, що відповідач, за відсутності у нього для цього будь-яких об`єктивних причин, перешкод чи труднощів, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та суд прийшов до таких висновків виходячи з наступного.
З письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не турбується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечував необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову її виховання. Зазначені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що вказує на наявність підстав, передбачених ст.164 СК України, для позбавлення відповідачки батьківських прав.
Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своєї доньки має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що батько неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Він не бере участі в утриманні, вихованні та розвитку своєї доньки, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням.
На даний момент відповідач продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, бажання змінити ставлення до неповнолітньої доньки не висловлює.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не належним чином приймає участь в утриманні та вихованні доньки, та не докладає для цього жодних зусиль.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) вказує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
В іншій справі Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 р.) зазначає, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, своє ставлення до виховання неповнолітньої доньки не змінив, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої доньки, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не цікавиться її життям, не піклується про її стан здоров`я, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей.
При цьому, наведені вище обставини дають підстави суду дійти висновку, що відповідач не має бажання та не спроможний виконувати батьківські функції щодо своєї неповнолітньої доньки.
З урахуванням вище встановлених обставин суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки обставини наведені у такому висновку знайшли своє підтвердження у доказах, досліджених судом.
Враховуючи положення ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України, у відповідності до яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вбачає фактичні та правові підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .
При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини та відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.
Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що відповідач повинен забезпечити рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, виходячи з встановленого прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особистий банківський рахунок дитини у ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 03.12.2024р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.
Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути 2422,40 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 166, 180, 182, 184 СК України, ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 259, 263 - 265, 354, 280-289 ЦПК України, -
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на особистий банківський рахунок дитини у ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Зобов`язати законного представника малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрити особистий банківський рахунок дитини у ПАТ «Державний ощадний банк України» у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.04.2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.