Провадження №22-ц/812/623/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відсутності учасників цивільну справу №475/159/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення, яке ухвалив Доманівський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Кривенко Оксани Володимирівни у приміщенні цього суду 19 лютого 2025 року, повний текст якого складений 24 лютого 2025 року, за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

У лютому 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 03 вересня 2021 року ознайомився з умовами кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій погодив наступні умови кредитування: згідно п.1.2 договору тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, розмір кредитного ліміту не перевищує 200000 гривень для карт «Універсальна», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; відповідно до п.1.3 договору процентна ставка - фіксована, 42% річних для карт «Універсальна»; відповідно до пункту 1.4 визначено порядок повернення кредиту та розмір мінімального обов`язкового платежу, що становить 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.

Пунктом 3 договору сторони узгодили використання простого електронного підпису та визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.

Відповідач також підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Посилаючись на те, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі, обумовленому в договорі, тоді як відповідач в порушення умов договору від виконання договірних зобов`язань, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 24 січня 2024 року складає 129853, 83 грн., з яких: 104195, 23 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 25658, 60 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав. Його представник адвокат Каратассо Л.Г. подала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволені позову про стягнення 88229 грн., а також в стягненні відсотків, нарахованих за використання цих коштів, посилаючись на те, що 04 лютого 2023 року близько 17.00 год з банківського рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відбулося списання грошових коштів чотирма платежами: на суму 20000 грн., 25000 грн., 25000 грн., 18229 грн., в результаті чого йому завдано матеріального збитку на загальну суму 88229 гривень, про що було повідомлено позивача та правоохоронні органи. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за №0000084 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2025 року позовні вимоги Банка задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 вересня 2021 року - 104195 грн. 23 коп. заборгованості за тілом кредиту, та 1943 грн. 74 коп. судового збору.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 2174 грн. витрат на правничу допомогу.

Суд виходив з того, що позов до ОСОБА_1 пред`явлено на підставі кредитного договору, оформленого у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов правил надання банківських послуг від 03 вересня 2021 року, а також на Витязі з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк як невід`ємної частини спірного договору.

Рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками мотивовано тим, що додані до позову умови та правила не підписані відповідачем, а роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може через те, що цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Зазначені документи, як вважав суд, не підтверджують погодження сторонами умов кредитування. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи заяву від 03 вересня 2021 року, яка містить виключно його персональні дані, а також, що указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Щодо ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, то таке не означає погодження сторонами нарахування відсотків, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту у розмірі 104195,23 грн., однак не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 25658. 60 грн.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що при ухваленні рішення суд дійшов хибного висновку в частині відмови у стягненні прострочених відсотків, й просить суду скасувати рішення суду в цій частині та в частині стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі;.

Апеляційна скарга мотивована тим, висновок суду про те, що нарахування відсотків за договором, укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 не передбачено, спростовується наступним: до позовної заяви Банк долучив не Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та не роздруківку із сайту, як зазначив суд першої інстанції. 03 вересня 2021 року між сторонами укладено Договір про надання банківських послуг, який станом на дату звернення з позовною заявою до суду складається з наступного: Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03 вересня 2021 року, яку було підписано відповідачем власноруч, а також інших заяви про приєднання до Умов та Правил; Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів.

Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором та поєднує в собі зокрема умови договору про відкриття та обслуговування рахунку та кредитування рахунку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого опублікував на офіційному сайті в мережі Інтернет Умови та правила надання банківських послуг.

Клієнти банку, які виявили бажання отримувати запропоновані банківські послуги, можуть приєднатися до публічної пропозиції укладення договору (оферта).

На підтвердження існування публічної оферти АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду першої інстанції витяг з Умов та Правил в редакції чинній на день підписання відповідачем по справі безпосередньо Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Приєднання до Умов та Правил дозволяє в подальшому користуватися усіма переліченими банківськими послугами без укладання окремого договору.

Оскільки предметом розгляду даної справи є саме нараховані відсотки, позивач звертає увагу на п. 1.3 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 03 вересня 2021 року, де чітко зазначена вся інформація щодо реальної річної процентної ставки (42,0% річних (3,5% на місяць) - для карт Універсальна) у п. 1.4 Заяви вказано «Порядок повернення кредиту». Також ця заява містить інші умови виконання кредитного договору.

Тому, на думку представника позивача, суд дійшов хибного висновку щодо того, що нарахування відсотків договором, укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 не передбачено, а тому вони не підлягають стягненню.

Щодо користування кредитними коштами представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 разом із підписанням заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг для користування кредитним карт-рахунком НОМЕР_1 отримав кредитну картку: № НОМЕР_2 . Окрім цього, ОСОБА_1 отримав для користування кредитними коштами картки: № НОМЕР_3 (отримав 04.02.2023) та № НОМЕР_4 (отримав 20.02.2023). З виписки по кредитному карт-рахунку видно, що ОСОБА_1 користувався картками: № НОМЕР_5 . Відповідач не заперечує а ні факту укладення договору з Банком а ні факту користування кредитними коштами.

Єдине заперечення відповідача проти позову полягало в тому, що операції, виконані 04 лютого 2023 року з банківського рахунку НОМЕР_1 чотирма платежами на суми 20000 грн., 25000 грн., 25000 грн., 18229 грн. були здійснені без його згоди та відому. Але судом першої інстанції було встановлено, що саме дії позичальника ОСОБА_1 призвели до зняття коштів з його банківського рахунку, оскільки він особисто під диктовку виконав операції та передав дані шахраям. По-друге спірні операції мають призначення платежу: «Розваги:...», подібні операції відповідач вчиняв з дати відкриття карт-рахунку 03 вересня 2021 року по 13 березня 2023 року близько 500 (п`ятисот) разів.

Заявник також стверджує про помилковість застосування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №572/1169/17, постанові від 11 березня 2015 (провадження №6-16цс15), постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 в даній справі, оскільки встановлені обставини у цих справах не є подібними.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В суд апеляційної інстанції за викликом учасники справи не з`явилися, були повідомлені про місце, день та час судового засідання відповідно до положень ЦПК України, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, від відповідача заяви щодо причини неявки до судового засідання не надходило.

Зважаючи на вимоги статей 128, 130, частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення учасників справи, які не з`явилися, належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи, враховуючи, зокрема, що матеріали справи є достатніми для проведення судового розгляду.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Щодо меж апеляційного розгляду справи.

Згідно змісту апеляційної скарги позивач оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків, в іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому з урахуванням положень частини 1 статті 367 ЦПК України рішення суду переглядається апеляційний судом в частині висновку про стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Щодо клопотання представника Банка про долучення нових доказів.

Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання представника Банка про залучення до справ в якості доказів фото відповідача при отриманні 03 вересня 2021 року картки та довідки про надані йому картки та дати їх отримання, виходячи з положень частини 3 статті 367 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив в апеляційній скарзі причини неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції та не надав доказів, що ці причини об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, оцінивши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним положенням закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що з відповідача має бути стягнута заборгованість в розмірі основаного боргу тіла кредиту, тоді як підстави для стягнення відсотків за користування кредитом відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки його зроблено без повного встановлення обставин, що мають значення у справі, та всупереч вимогам матеріального і процесуального права.

В силу вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-84, 89, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спорів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Однак, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд порушив указані норми процесуального права щодо дотримання завдань цивільного судочинства, всебічного і повного з`ясуванню обставин справи.

Так, суд не вжив заходів щодо повного та всебічного встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема щодо умов кредитування, які узгодили сторони у справі, та не перевірив правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, чи підтверджується такий розрахунок умовами укладеного сторонами договору та випискою по рахунку, яка містить операції по рахунку клієнта.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 03 вересня 2021 року підписав заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 20-31).

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

У цій заяві сторони визначили наступні умови укладеного договору, зокрема, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (пункт 1.2 ), процентна ставка, відсотків річних 42% для карт Універсальна та 40,8 % для карт Універсальна Gold (пункт 1.3), порядок повернення кредиту шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числі календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181 дня 100% від заборгованості (пункт 1.4), наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором (пункт 1.5).

На виконання умов цього договору відповідачу було відкрито банківський рахунок НОМЕР_1 , видано кредитні картки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , встановлений кредитний ліміт в межах 200000 грн., що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 32-42).

З наданої позивачем виписки з банківського рахунку відповідача також встановлено, що останній за період з 01 вересня 2021 року по 24 січня 2024 року активно користувався кредитними коштами, проводив погашення заборгованості.

Відповідно до розрахунку, наданого Банком (а.с. 43-48), через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 24 січня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 129853 грн. 83 коп., яка складається із 104195 грн. 23 коп. заборгованості за тілом кредиту, 25658 грн 60 коп. заборгованості за простроченими процентами.

Факт укладання такого договору, користування кредитними коштами (окрім сум, списаних з його рахунку за операціями від 04 лютого 2023 року) відповідачем не оспорюється і підтверджується, окрім підписаної відповідачем заяви, також випискою по особовому рахунку на його ім`я.

Задовольнивши вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмовляючи Банку у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції відхилив заперечення відповідача про те, що списання з його рахунку коштів 04 лютого 2023 року проводилися не ним, а сторонніми особами, але виходив з того що сторони не обумовили при укладанні договору умови щодо нарахування та виплати позичальником процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З підписаної ОСОБА_2 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03 вересня 2021 року вбачається, що відповідач погодив запропоновані позивачем умови щодо типу кредиту, суми кредиту, строку кредитування, річної базової процентної ставки у розмірі 42%, порядок повернення кредиту та процентів, відповідальність за порушення умов договору та інш.

Отже з огляду на зміст підписаної заяви сторони узгодили між собою умови надання кредиту, які, як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальника, відповідач не виконував в повному обсязі, а саме - несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував заборгованість за кредитом та процентами.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, дійшов помилкового висновку про неузгодження сторонами умов кредитування, зокрема щодо нарахування процентів за користування кредитом, а тому безпідставно відмовив у стягненні 25658 грн. 60 коп. заборгованості по процентам та ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог в межах тіла кредиту, оскільки повно та всебічно не з`ясував дійсних обставин справи, прав та обов`язків сторін в даних правовідносинах, не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам та застосуванню до них відповідних норм матеріального права.

Суд першої інстанції безпідставно не врахував, що з відповідача, який розрахунок заборгованості по процентам не оспорював, свого розрахунку не наводив, підлягає стягненню також і нарахована позивачем заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 25658 грн. 60 коп., що підтверджено наданими Банком доказами, зокрема, умовами укладеного сторонами договору банківського рахунку від 03 вересня 2021 року та випискою з особового рахунку відповідача.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №572/1169/17, постанові від 11 березня 2015 (провадження №6-16цс15), постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 в даній справі, оскільки встановлені обставини у цих справах не є релевантними до фактичних обставин, встановлених у справі, яка переглядається.

Отже, апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги.

З огляду на те, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь Банку в рахунок заборгованості за кредитом за вказаним договором - 104195 грн. 23 коп., то стягненню з ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог та вимог апеляційної скарги підлягає також і вказана позивачем заборгованість за простроченими процентами.

Враховуючи, що при ухваленні рішення в оскаржуваній часині суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, внаслідок чого помилково визначився із розміром заборгованості відповідача за кредитним договором, рішення на підставі положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно змінити, збільшивши суму стягнутої заборгованості з 104195 грн. 23 коп. до 129853 грн. 83 коп. (104195 грн. 23 коп. + 25658 грн. 60 коп.).

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом рішення суду змінено, внаслідок чого позовні вимоги задоволені повністю, слід провести розподіл судових витрат, які в цій справі покладаються на відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. (а.с.14) судового збору, при поданні апеляційної скарги 3633 грн. 60 коп. (а.с. 117), а всього ним сплачено 6056 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 367,368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2025 року змінити.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», , 129853 грн. 83 коп. заборгованості за договором від 03 вересня 2021 року, яка складається з 104195 грн. 23 коп. заборгованості за кредитом, 25658 грн. 60 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, та 6056 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

____________________________________

Повна постанова складена 08 квітня 2025 року