Справа № 302/404/25
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Готри В. Ю., за участю секретаря судового засідання Царь О. В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рішко Сергій Іванович, до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рішко С. І., звернувся до суду з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Міжгір?я та його батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб між яким було зареєстровано 24.11.1984 виконкомом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (далі Репинська сільрада), про що було зроблено відповідний актовий запис № 21, у результаті чого його матір змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

У свою чергу його батько ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сойми Міжгірського району Закарпатської області, батьками якого були ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шлюб між яким було зареєстровано 27.01.1959 виконкомом Репинської сільради, про що було зроблено відповідний актовий запис № 3, у результаті чого його баба змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ».

Однак як свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 07.05.1968 Міжгірським ЗАГС, та архівна довідка № 133/01-17, видана 09.12.2024 Державним архівом Закарпатської області, згідно з актовим записом про народження № 31 від 15.02.1937, вчиненого в с. Сойми, його дід по батьківській лінії народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у сім`ї ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Відповідно до даного актового запису його дід від народження мав прізвище « ОСОБА_11 », а не « ОСОБА_5 ». Натомість у вказаному вище актовому записі про шлюб № 3, зареєстрованому 27.01.1959 виконкомом Репинської сільради, прізвище нареченого, а в подальшому і подружжя було вказано помилково « ОСОБА_5 », що мало наслідком оформлення його бабою у майбутньому всіх документів на прізвище « ОСОБА_5 », у т. ч. паспорта громадянина України, на підставі якого, у свою чергу, згодом було зареєстровано актовий запис про її смерть з видачею відповідного свідоцтва на прізвище « ОСОБА_5 ».

Окрім того, в актових записах про народження обох синів подружжя ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , їх прізвище було вказано як « ОСОБА_5 », а саме в актовому записі № 27 про народження його батька, вчиненого 10.03.1960 виконкомом Репинської сільради та він був записаний як ОСОБА_2 , а також у актовому записі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зазначав, що у 1965 році ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , збудували житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі Спадковий будинок), який належав їм на праві спільної сумісної власності. При цьому технічний паспорт № 1924 на газифікацію Спадкового будинку та договір № 1-75 на користування електричною енергією у Спадковому будинку були видані на ім`я ОСОБА_6 .

У погосподарських книгах с. Сойми за 2006-2010, 2011-2015, 2016-2023 роки його дід також обліковувався під прізвищем « ОСОБА_5 ».

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЗК 006-00003, виданого 09.06.1994 Соймівською сільрадою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5 (надалі Держакт № 006-00003), ОСОБА_12 належали шість земельних ділянок загальною площею 0,49 га, призначені для будівництва та обслуговування господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані у с. Сойми Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, а саме земельні ділянки: в урочищі «Чес», площею 0,07 га; в урочищі «Линниї», площею 0,03 га; в урочищі «Долина», площею 0,05 га; в урочищі «За рікою», площею 0,04 га; в урочищі «Біля хати», площею 0,08 га; в урочищі «Черенина», площею 0,22 га. При цьому у Держакті № 006-00003 прізвище його діда спочатку було зазначено як « ОСОБА_5 », а в подальшому виправлено на « ОСОБА_11 ».

22 грудня 2010 року секретарем виконкому Соймівської сільради було посвідчено два заповіти ОСОБА_6 , які зареєстровані в реєстрі за № 58 та № 59, відповідно до яких Спадковий будинок та належні йому згідно з Держактом № 006-00003 земельні ділянки він заповідав своїй онучці ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (рідна сестра позивача), а літню кухню своєму сину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Аналогічного змісту заповіту ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були посвідчені 22.12.2010 року секретарем виконкому Соймівської сільради, що зареєстровані в реєстрі за № 56 та № 57.

Його баба ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.03.2018 виконкомом Соймівської сільради.

Згідно з довідкою старости Соймівського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 19.12.2024 № 319, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом із нею на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чоловік померлої; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онук померлої (позивач).

Як свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 20.02.2025 № 80180844 та № 80180958, заповіти ОСОБА_14 від 22.12.2010 № 56 та № 57 є чинними, однак спадкові справи за нею не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно ОСОБА_6 прийняв спадщину до майна своєї померлої дружини шляхом постійного спільного проживання із померлою на день її смерті, тим самим ставши єдиним повноправним власником Спадкового будинку.

11 червня 2019 року секретарем виконкому Соймівської сільради було посвідчено заповіт Мельо Ю. І., зареєстрований у реєстрі за № 18, згідно з яким Спадковий будинок та належні йому згідно з Держактом № 006-00003 земельні ділянки він заповідав йому (позивачу).

Його дід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3 , виданим 09.06.2023 Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області ЗМРУМЮ.

Згідно з довідкою старости Соймівського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 17.10.2024 за № 284, померлий ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онук померлого (позивач); ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина онука померлого; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , правнук померлого; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , правнук померлого.

05 грудня 2023 року у визначений ст. 1270 ЦК України строк він як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про прийняття спадщини до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 і, як наслідок, цього ж дня приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу № 107/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 71678181).

Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 05.12.2023 за № 75015146, заповіт ОСОБА_12 від 11.06.2019 № 18 є чинним.

Отже, після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, Спадковий будинок та земельні ділянки зазначені у Держакті № 006-00003.

На підставі Держакту № 006-00003, листа приватного нотаріуса Дунаєва Ю. М. від 16.10.2024 за № 219/02-14/107/2023 та його заяви сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_19 було виготовлено та погоджено в установленому законом порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок, що належали померлому ОСОБА_12 . На підставі цієї технічної документації в Державному земельному кадастрі були зареєстровані такі земельні ділянки з кадастровими номерами: - :02:002:0227, площею 0,08 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Біля хати»; - :02:002:0224, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Чес»; - :02:002:0226, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Долина»; - :01:001:0127, площею 0,04 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «За рікою»; - :01:001:0128, площею 0,03 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Линниї».

Указував і на те, що 20 лютого 2025 року в його інтересах адвокат Рішко С. І. звернувся до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , а саме на Спадковий будинок та земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0227, :02:002:0224, :01:001:0127, :01:001:0128, :02:002:0226.

Як було встановлено нотаріусом, він прийняв спадщину за ОСОБА_12 як спадкоємець за заповітом шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлого ОСОБА_20 до приватного нотаріуса не надходили.

Однак постановою від 20.02.2025 № 44/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю. М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5, відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на Спадковий будинок та на земельні ділянки з причин відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок, відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо Спадкового будинку, а також розбіжності у написанні прізвища померлого у свідоцтвах актів цивільного стану, що унеможливлює встановлення родинних стосунків його як спадкоємця зі спадкодавцем.

Зазначене і стало підставою для звернення до суду з цим позовом із метою захисту його порушених спадкових прав.

Посилаючись на наведені вище обставини просив суд:

1.Установити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у с. Сойми Хустського району Закарпатської області, про що 09.06.2023 Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 192, був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження за № 27 якого було зроблено 10.03.1060 у с. Репинне Міжгірського району Закарпатської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 10.03.1960 року виконкомом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області);

2.Визнати за ним у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Визнати за ним у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельні ділянки:

- з кадастровим номером :02:002:0227, площею 0,08 га, з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Біля хати»;

- з кадастровим номером :02:002:0224, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Чес»;

-з кадастровим номером :02:002:0226, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Долина»;

-з кадастровим номером :01:001:0127, площею 0,04 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «За рікою»;

-з кадастровим номером :01:001:0128, площею 0,03 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Линниї».

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.113,114).

Своїм правом подати відзив на позовну заяву ОСОБА_1 відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області не скористалася.

У письмових пояснень адресованих суду третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 від 28.03.2025 зазначено про визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рішко С. І. не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були належним чином повідомлені. Водночас представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Рішко С. І. подано до суду 09.04.2025 заяву, в якій він просить розглянути цю справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представниця відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Печкан В. В. у підготовче засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання була належним чином повідомлена, проте подала до суду 01.04.2025 заяву, в якій зазначила, що Міжгірська селищна рада визнає позовні вимоги, додаткових доказів і клопотань не має та просила у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України розглянути дану справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 також у підготовче засідання не з`явився, натомість безпосередньо у своїх письмових поясненнях від 28.03.2025 просив суд розглянути цю справу за його відсутності.

За положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Як кореспондує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 18.02.1986 позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 у селищі Міжгір?я Міжгірського району Закарпатської області, батьком якого є ОСОБА_2 (третя особа у цій справі), а матір`ю ОСОБА_21 (а.с.16).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 10.03.1960 видно, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (а.с.19).

Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 30.11.1984 між ОСОБА_2 та ОСОБА_22 був зареєстрований шлюб, після якого дружина змінила своєю дошлюбне прізвище з « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.20).

Баба позивача ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_15 , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 09.03.2018, актовий запис про смерть № 05 (а.с.21).

Згідно з довідкою старости Соймівського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 19.12.2024 № 319, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом із нею на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чоловік померлої; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онук померлої /позивач/ (а.с.27).

Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 80180958, виданої 20.02.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М., то у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_14 відсутня (а.с.29).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 07.05.1968 та паспорту громадянина України серії НОМЕР_8 від 20.08.2002, то прізвище діда позивача є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.30, 31).

Згідно з архівною довідкою Державного архіву Закарпатської області від 09.12.2024 № 133/01-17, у документах архіву є дані про те, що ОСОБА_23 народився ІНФОРМАЦІЯ_16 , про що в книгу реєстрації актів про народження с. Сойми Міжгірського (теперішнього Хустського) району Закарпатської області внесено відповідний запис № 31 від 15.02.1937 року. Батько ОСОБА_24 , мати ОСОБА_10 (а.с.32).

Дід позивача ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_3 , виданим Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції від 09.06.2023 за актовим записом № 192 (а.с.34).

Відповідно до заповіту від 11.06.2019, посвідченого секретаркою виконкому Соймівської сільради Міжгірського району Закарпатської області Кіс Н. П. за реєстровим № 18, на випадок своєї смерті ОСОБА_12 зробив заповітне розпорядження, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що належать йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 006-00003 за № 5, площею 0,49 га, заповідав своєму онуку ОСОБА_1 (позивачу), ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.37).

Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 75015146, виданої 05.12.2023 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо чинності зазначеного вище заповіту ОСОБА_6 від 11.06.2019 за реєстровим № 18 (а.с.40).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 75015154, виданої 05.12.2023 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо відкриття спадкової справи за померлим ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_25 (а.с.41).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 05.12.2023 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М., зареєстровано спадкову справу за померлим ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 (а.с.42).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу в Закарпатській області Дунаєва Ю. М від 20 лютого 2025 року за вих. № 44/02-31 було відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за майном померлого ОСОБА_12 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,49 га, які знаходяться на території Соймівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, оскільки на цей житловий будинок відсутні правоустановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо нього, відсутні витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, а також розбіжності у написанні прізвища померлого у свідоцтвах актів цивільного стану, що унеможливлює встановлення родинних стосунків зі спадкоємцем (а.с.43).

Із погосподарських книг с. Сойми, будинок АДРЕСА_1 за 2006-2023 роки видно, що прізвищем діда позивача є « ОСОБА_5 » (а.с.44-48).

З технічного паспорту від 04.11.2024 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 видно, що цей будинок має загальну площу 60,70 кв. м, гараж 16,2 кв. м, літня кухня 45 кв. м, сарай 51 кв. м та навіс 5,3 кв. м (а.с.49-57).

Із виписки з погосподарської книги, виданою Соймівської сільською радою Міжігрського району Закарпатської області від 10.06.2019 за № 02-36/84, вбачається, що за ОСОБА_12 , 1937 року народження, мешканцем АДРЕСА_1 відповідно до погосподарської книги № 3 дійсно закріплений особовий рахунок (номер об?єкту погосподарського оліку 0106-1). Перенумерація будинків проведена у 2002 року, колишній житловий будинок АДРЕСА_2 був змінений на діючий № 93. Також він є головою дворогосподарства АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,080 га у АДРЕСА_1 . Зазначений будинок побудований орієнтовано у 1965 році. Свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалося (а.с.58).

Із довідки КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» за № 101 від 05.12.2024 видно, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.59).

Як видно з технічного паспорту № НОМЕР_9 на газифікацію та договору № 1-75 на користування електричною енергію колишнього будинку АДРЕСА_3 , то їх абонентом (споживачем) є ОСОБА_6 (а.с.63-65).

Як слідує з Державного акту на право приватної власності на землю серії 3К № 006-00003 від 09.06.1994, ОСОБА_26 передано у приватну власність 5 земельних ділянок загальною площею 0,49 га, що розташовані на території Соймівської сільської ради, цільове призначення для будівництва й обслуговування господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с.66).

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, наданих на заяву/запит позивача ОСОБА_1 , то є наявною інформації про такі земельні ділянки: з кадастровим номером :02:002:0227, площею 0,08 га, з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Біля хати» (а.с.67-72); - з кадастровим номером :02:002:0224, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Чес» (а.с.76-81); - з кадастровим номером :02:002:0226, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Долина» (а.с.103-108); з кадастровим номером :01:001:0127, площею 0,04 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «За рікою» (а.с.85-90); з кадастровим номером :01:001:0128, площею 0,03 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Линниї» (а.с.94-99).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1217 ЦК Україна передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1221 ЦК України регламентовано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як кореспондує ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини та його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За приписами пункту «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey, заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII).

Також суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 691/1237/20, що вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування можуть розглядатися судом разом у межах позовного провадження.

Отже, беручи до уваги те, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини унеможливлюють їх використання позивачем для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті свого діда ОСОБА_12 , а також ураховуючи на визнання позову відповідачем і третьої особи, не порушення прав інших осіб, суд доходить висновку, що позивач довів поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свої вимоги, а відтак позов підлягає до задоволення повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення закріплено і в ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

З огляду на те, що розгляд справи по суті ще не розпочато та відповідач визнав позов, а відтак підлягає поверненню з державного бюджету позивачу 50% сплаченого ним судового збору при поданні до суду позовної заяви у розмірі 7 872,80 грн (а.с.1), що становить 3 936,40 гривень.

Керуючись статтями 76-81, 89, 142, 200, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рішко Сергій Іванович, до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Установити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_17 у с. Сойми Хустського району Закарпатської області, про що 09.06.2023 Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис за № 192, був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження за № 27 якого було зроблено 10.03.1060 у с. Репинне Міжгірського району Закарпатської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 10.03.1960 року виконкомом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області);

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельні ділянки:

- з кадастровим номером :02:002:0227, площею 0,08 га, з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, урочище «Біля хати»;

- з кадастровим номером :02:002:0224, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Чес»;

-з кадастровим номером :02:002:0226, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Долина»;

-з кадастровим номером :01:001:0127, площею 0,04 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «За рікою»;

-з кадастровим номером :01:001:0128, площею 0,03 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Сойми, ур. «Линниї».

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) з державного бюджету 50% судового збору із суми 7 872,80 грн, сплаченого ним при поданні позовної заяви до суду згідно з платіжної інструкції № 0.0..1 від 14.03.2025, а саме в розмірі 3 936 (три тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 9квітня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, місце знаходження: вул. Шевченка, 97, селище Міжгір?я Хустського району Закарпатської області.

Третя особа ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя В. Ю. Готра