КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/14257/23

номер провадження 22-ц/824/1556/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Кобилінський Б.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 травня 2024 року /суддя Котвицький В.Л./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ "Новус Україна" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 1 а.с. 229-235/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що при поновленні її на роботі, її не було ознайомлено з умовами роботи: не визначено відділ, в якому вона мала працювати, не проведено жодного інструктажу, не ознайомлено з функціональними обов`язками, режимом роботи. Зазначала, що під час перебування у відпустці їй було встановлено графік роботи, після чого звільнено за прогул, що вважає мобінгом. Також вказувала, що мобінг відносно неї проявлявся в не уцінці товару у її відділах, та звинуваченні у діях, які вона не робила, відсутності другого продавця у відділі, неправдивих звітах щодо запізнень та погроз щодо зниження заробітку. Судом першої інстанції вказані обставини не були досліджені належним чином.

Представник ТОВ «Новус Україна» Олексієнко О.М. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказувала, що мобінг на робочому місця не доведений, скарги ОСОБА_1 під час роботи на мобінг також відсутні. Щодо робочого графіку також вказувала, що листом №1 від 13.03.2023 р. позивачці було запропоновано робочий графік 4 робочих - 4 вихідні, за яким вона раніше працювала, інший графік узгоджено не було. Такий робочий графік затверджений для посади продавець-консультант вцілому по підприємству. Також в суді було встановлено, що позивач при свідках неодноразово відмовлялась від підпису ознайомлення з графіком роботи, у зв`язку з чим таке повідомлення направлялось поштою. Факт відсутності на роботі 4,5,6 липня 2023 року позивачкою підтверджено, від надання пояснень вона відмовилась, отже, була звільнена за прогул.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що наказом відповідача від 14.02.2023 №1986к, виданим на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2023, ОСОБА_1 було поновлено на посаді продавця-консультанта магазину « Новус » за адресою: м .Київ, просп. Григоренка, 18 , з 15.02.2023.

Наказом ТОВ «Новус Україна» №7753к від 07.06.2023 ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Наказом відповідача від 11.07.2023 №9506к, позивача було звільнено з вказаної посади за прогул без поважних причин, пункт 4 частина 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що на період перебування на роботі у відповідача по день звільнення відносно неї вчинявся мобінг.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 2 прим. 2 КЗпП України про те, що вимоги роботодавця щодо належного- виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним трудовим договором не вважаються мобінгом (цькуванням).

Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутись із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Разом з тим, до суду не надано доказів, що позивач зверталась за час роботи у ТОВ «Новус Україна» із відповідною скаргою щодо того, що вона зазнає на робочому місті мобінгу (цькування), позивачем не були надані докази, які б підтверджували зазнання мобінгу (цькування) з боку службових осіб відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції відмов у уцінці товару та звинуваченні у діях, які ОСОБА_1 не робила, відсутності другого продавця у відділі, неправдивих звітах щодо запізнень та погроз щодо зниження заробітку, апеляційним судом відхиляються як такі, що апелянтом не доведені жодними доказами.

Також, позивач зазначала, що графік режиму її роботи: 5 робочих днів по 12 годин та 2 вихідних дні нею був узгоджений в усній формі з директором магазину ОСОБА_3 . Вказаного графіку позивач і дотримувалась.

Водночас, відповідно до ст. 58 КЗпП України при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Перехід з однієї зміни в іншу, як правило, має відбуватися через кожний робочий тиждень в години, визначені графіками змінності.

Відповідно до ст. 61 КЗпП України визначено можливість здійснювати підсумований облік робочого часу, який передбачає, що на безперервно діючих підприємствах, установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

З моменту прийняття на роботу позивача до ТОВ «Новус Україна» до моменту її звільнення, позивач працювала за графіком роботи 4 робочі дні та 4 вихідні дні, що зокрема підтверджується витягами з табелю обліку використання робочого часу по працівнику за табельним № 39267 ОСОБА_1 .

Позивач з моменту допуску до роботи у ТОВ «Новус Україна» відмовлялась підписувати будь-які документи, тому, відповідачем були направлені позивачу, листи, які підтверджують, що графіком роботи позивача є саме графік: 4 робочі дні та 4 вихідні дні, і позивачу було достеменно відомо про ці умови праці, зокрема 20.03.2023 на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, відповідачем був направлений цінний лист з описом у зазначалось, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою від 15.02.2023 про встановлення їй робочого графіку роботи без вихідних, їй було надано відповідь та запропоновано працювати за змінним графіком роботи 4 робочих/4 вихідних, який був встановлений позивачу, та за яким остання працювала до моменту припинення трудових відносин з ТОВ «Новус Україна» у липні 2022 року (а.с. 132-133).

Також, 11.05.2023 на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, був направлений цінний лист з описом, у якому зазначалось, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 в котрий раз відмовляється від ознайомлення з графіком роботи, вказаний графік надсилається позивачу засобами поштового зв`язку. У зазначеному графіку визначено, що працівнику встановлений графік роботи 4 робочі дні та 4 вихідні дні, вказаний графік складено на весь 2023 рік. Зазначений лист був отриманий ОСОБА_1 особисто 19.05.2023, що підтверджується відслідковуванням трекінгу за номером поштового відправлення на сайті Укрпошти (а.с. 134-137).

Твердження позивача, що вона не була ознайомлена із встановленим графіком роботи спростовуються доказами у матеріалах справи і відхиляються також і судом апеляційної інстанції.

Також, графік роботи позивача 4 робочі дні на 4 вихідні дні підтверджується наданими відповідачем витягами з табелю обліку використання робочого часу у період з квітня по червень 2022 року.

Позивач, була поновлена на роботі на тих самих умовах праці (за графіком 4 робочі дні, 4 вихідні дні), за якими ОСОБА_1 працювала до моменту звільнення у липня 2022 року (а.с. 138-141).

Доводи апеляційної скарги щодо усного погодження робочого графіку безпосередньо з директором магазину, не відповідають матеріалам справи, графік погоджено не було, а усне його встановлення не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і- сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий

Частиною 2 ст. 140 КЗпП України передбачає, що у необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Так, відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Наказом ТОВ «Новус Україна» №7753к від 07.06.2023 ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Враховуючи те, що позивач систематично порушувала внутрішній трудовий розпорядок, у відповідача були всі правові підстави для звільнення позивача з роботи у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважної причини.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що, відповідач при прийнятті рішення про застосовування до позивача дисциплінарного стягнення діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування фактів порушення трудової дисципліни, за що і було застосовано заходи дисциплінарного стягнення, останнім з яких стало звільнення за прогул без поважних причин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 травня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: