Справа № 939/618/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Клопот О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим померла його мати ОСОБА_2 , яка мешкала в с. Іванівка Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. Зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку він не може, оскільки факт смерті відбувся на території, тимчасово непідконтрольній Україні. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 йому необхідно для державної реєстрації її смерті та реалізації його права на спадщину і соціальні виплати.

Просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Володимирівці Володарського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримує і просить суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 . (а. с. 4-8)

З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а. с. 10)

Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 15 жовтня 2024 року відділом реєстрації смерті міста Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (російською мовою), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Володимирівки Володарського району Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі РФ, Республіки Крим, про що 15 жовтня 2024 року складено запис про смерть № 1. (а. с. 11)

Як убачається з копії довідки про смерть від 17 жовтня 2024 року, виданої адміністрацією Трудівського сільського поселення Сімферопольського району Республіки Крим (російською мовою), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; була зареєстрована: АДРЕСА_2 з 04 лютого 1999 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; поховання проведено на підставі свідоцтва про смерть. (а. с. 12)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 308/43786 "Про затвердження Переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", вся територія Автономної Республіки Крим, є територією України, яка з 20 лютого 2014 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою, не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що ОСОБА_2 померла в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна 10 жовтня 2024 року, що за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту, зокрема, смерті особи, на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягаєнегайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту, зокрема, смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. 259, 263 - 265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смертіОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Володимирівки Володарського району Київської області, яка проживала в с. Іванівка Сімферопольського району Автономної Республіки Крим і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий - суддя Геннадій СТАСЕНКО