Справа № 296/528/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пшегалінської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, і просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.06.2021 о 13 год 08 хв ОСОБА_2 керуючи автомобілем Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Житомирі на перехресті вулиць Б.Тена-Вітрука, рухаючись по вул. Б.Тена в напрямку вул. Вітрука та маючи намір здійснити рух праворуч на червоний сигнал світлофору з табличкою зі стрілкою зеленого кольору не надав позивачу перевагу в русі в той час коли позивач рухалась на велосипеді «Аіст» на зелений сигнал світлофора по вул. Вокзальній в напрямку вул. Вітрука, внаслідок чого автомобіль Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипед з позивачем ззаду, тобто збив позивача, в результаті чого позивач впала разом з велосипедом на його капот, а далі злетіла на дорогу та втратила свідомість.

Коли прийшла до тями, розплющила очі, то побачила, що лежить поперек дороги на правому боці. За нею лежав її пошкоджений велосипед, а в метрах 3-х - 5-ти перед позивачем стояв автомобіль.

Коли позивач почала підніматись, діставши телефон з кишені, то побачила, що її права рука в крові, лікоть розпух, а все тіло боліло. Позивач хотіла дзвонити в поліцію, але в цей момент з автомобіля вийшов водій, підбіг до неї, впав перед нею на коліна і почав благати щоб нікуди не дзвонила, що він задумався і не побачив позивача. Крім того, повідомив, що у нього дружина в лікарні і він сам їде в поліклініку. Також пояснив, що є лікарем швидкої медичної допомоги і, що сам може надати необхідну допомогу. Він пропонував гроші в сумі 500-1000 грн, але позивач відмовилась від грошей і не стала нікуди телефонувати, оскільки була в шоковому стані. В голові шуміло, трохи хитало та нудило, але ОСОБА_2 просто перебинтував рану нічим не обробивши, посадив в свій автомобіль та зробив невідомий укол, велосипед поклав до багажника та миттєво від`їхав від місця ДТП. Потім зупинився і знову діставши гаманець пропонував позивачу гроші на що позивач відповіла: «Гроші не візьму, а от попрошу відвезти мій пошкоджений велосипед до майстра для ремонту».

Далі позивач подзвонила своєму знайомому майстру на ім`я ОСОБА_3 і попросила його відремонтувати велосипед, майстер погодився. Сторони заїхали до позивача додому, позивач переодягнулася, оскільки її одяг був порваний і в крові, потім поїхали до майстра ремонтувати велосипед. Там позивач побачила на капоті автомобіля відповідача дві вм`ятини, невелику подряпину довжиною 15-20 см і тріщину на бампері довжиною 25-30 см.

Приїхавши додому позивачу було дуже погано, від болю у всьому тілі позивач цілу ніч не могла заснути. Наступного дня стан здоров`я позивача ще більше погіршився, але ОСОБА_2 особисто не дзвонив позивачу і не цікавився станом позивача, отже позивач сама повідомила про своє погане самопочуття, написавши йому повідомлення у вайбері, але він не відреагував, а потім пізніше ОСОБА_2 передзвонив позивачу і сказав: «Хто ви така і що від мене хочете...».

У подальшому стан здоров`я позивача ще більш погіршився, рана гноїлася, а рука від запалення дуже розпухла. Позивач знову звернулась до відповідач за допомогою, але він сказав щоб позивач йшла в травмпункт до лікаря і лікувалася, а про якесь ДТГ він чути не хоче.

Обурена таким ставленням відповідача до даних обставин позивач звернулася до травмпункту, де їй надали допомогу, направили продовжити лікування у спеціалістів та повідомили до органів поліції про вищеописану дорожньо-транспортну пригоду.

За результатами розгляду повідомлення про ДТП з травмпункту працівниками поліції було складено три протоколи про адміністративні порушення, два з яких було складено відносно ОСОБА_4 , а саме щодо притягнення його до відповідальності, передбаченої ст.124 КупАП України, та ст.122-4 КупАП України, а один було складено відносно позивача, а саме щодо притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ст.122-4 КупАП України.

Крім того, слідчим BP ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області позивача було направлено на судово-медичне обстеження.

Згідно акту судово - медичного обстеження за №958 від 29.06.2021 року при судово медичному обстеженні було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в ділянці правого ліктьового суглобу та синців на обох гомілках, забій шийного та грудного відділу хребта. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів могли утворитися 23.06.2021 року при обставинах, вказаних потерпілою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У подальшому постановою Корольовського суду м. Житомира провадження по справі №296/7660/21 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП України було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У той же час в мотивувальній частині вказаної постанови судом встановлено наявність вини ОСОБА_2 в порушенні ним 23.06.2021 п.8.7.3еПДР України. Постанова суду набрала законної сили 19.10.2021 року.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира провадження по справі №296/7662/21 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КупАП України, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира провадження по справі №296/7782/21 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КупАП України, також закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак, в мотивувальній частині постанови суд зазначив наступне: «Виходячи з наведеного, із врахуванням пояснень учасників процесу, пояснень свідка, допитаних безпосередньо в судовому засіданні, матеріалів, суд приходить до висновку та твердого переконання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.»

Отже вина відповідача у ДТП, що сталося 23.06.2021 о 13 год 08 хв на перехресті вулиць Б.Тена-Вітрука, внаслідок якого відбулося зіткнення (наїзд) автомобіля Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 з велосипедом «Аіст» під керуванням позивача є повністю доведена та підтверджується вищевказаними постановами Корольовського районного суду м. Житомира.

Як вже було зазначено стан здоров`я позивача на наступний день після ДТП значно погіршився, позивачу надзвичайно сильно паморочилося в голові, також мала місце нудота та крім цього страшенно набряк і болів лікоть та рука вцілому, адже рана загноїлася і від цього рука розпухла, тому позивач була вимушена звернутися за допомогою до лікарні.

За результатами проведених лікарями оглядів позивачу було діагностовано ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного та грудного відділу хребта, забій правого ліктьового суглобу, садини правого ліктя, підшкірна гематома обох гомілок.

З 06.07.2021 по 16.07.2021 лікарем-неврологом позивача було направлено на стаціонарне лікування, а після його проходження позивач лікувалася ще тривалий період часу вдома по рекомендаціям і під наглядом лікарів та лікується до теперішнього часу.

Здача необхідних аналізів та придбання лікарських засобів, які були призначені у зв`язку з спричиненою дорожньо-транспортною пригодою шкодою здоров`ю позивача призвело до значних грошових витрат. Всього на лікування позивачем було витрачено кошти у сумі 7 575, 96 грн.

Також з метою прискорення одужання позивач вимушена була витратити додаткові кошти на посилене харчування, а саме збільшити раціон різноманітними фруктами та овочами, які є джерелом вітамінів та мінералів. Всього за період лікування на харчування позивач додатково витратила 2 424, 04 грн.

Крім того, у зв`язку з усією ситуацією, яка склалася навколо ДТП, а саме: завданої шкоди здоров`ю, яка найвірогідніше у віці позивача залишить свій слід вже назавжди; небаченої байдужості та навіть антилюдяного відношення з боку ОСОБА_4 , винуватця ДТП, який спочатку безпосередньо після події ДТП обіцяв надати допомогу та відшкодувати всі витрати на лікування, а вже на наступний день під час телефонної розмови казав, що не знає позивача, ДТП ніякого не було, а отже і відшкодовувати спричинену здоров`ю шкоду не повинен і не збирається та крім цього в подальшому під час судового розгляду справ щодо притягнення до відповідної адміністративної відповідальності навіть намагався зробити позивача винуватою у ДТП, зазначав, що це позивач в нього в`їхала, а також стверджував, що позивач була в стані алкогольного сп`яніння, що взагалі є зухвалою брехнею та наклепом, адже алкогольні напої позивач не вживає зовсім; також необхідність участі позивача у вищевказаних судових засіданнях, під час яких позивач була вимушена слухати у свій бік неправдиву інформацію і намагатися зробити все від себе залежне для того щоб розповісти та довести суду обставини, які мали місце насправді, тому всі ці обставини разом призвели до сильних душевних страждань, які просто неможливо описати словами, отже вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої оцінює у 50 000 грн.

Враховуючи, що відповідач на зв`язок не виходить, а також той факт, що під час судових засідань своєї вини у ДТП не визнавав та добровільно відшкодовувати завдану матеріальну та моральну шкоду не збирається, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовною заявою.

Доказом наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та заподіяною шкодою здоров`ю є акт судово медичного обстеження за №958 від 29.06.2021 року, оригінал якого міститься у справі № 296/7662/21, та згідно якого при судово медичному обстеженні ОСОБА_1 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в ділянці правого ліктьового суглобу та синців на обох гомілках. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів могли утворитися 23.06.2021 року при обставинах, вказаних потерпілою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також в мотивувальній частині Постанови Корольовського суду м. Житомира по справі № 296/7660/21 суд зазначив наступне: «В результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені, велосипедист ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не підпадають під кримінальну відповідальність», що знову ж таки доводить наявність причинно - наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та заподіяною шкодою здоров`ю позивача.

Щодо розміру шкоди заподіяної здоров`ю позивача, то варто зазначити, що на наступний день після ДТП стан здоров`я значно погіршився і позивач звернулася за допомогою до лікарів. За результатами проведених лікарями оглядів було діагностовано ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного та грудного відділу хребта, забій правого ліктьового суглобу, садини правого ліктя, підшкірна гематома обох гомілок, що підтверджується численними Консультаційними висновками спеціалістів, Випискою №517 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Випискою №5490 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, результатами Магнітно-резонансної томографії.

Всього на лікування та проходження аналізів було витрачено кошти у сумі 7 575, 96 грн, що підтверджується копіями чеків. На харчування додатково позивач витратила 2 424, 04 грн, однак, у зв`язку з тим, що ці додаткові кошти витрачені на різноманітні фрукти і овочі, які позивач купувала на ринку з лотків, то чеків на підтвердження даного факту не існує, оскільки в таких місцях продажу чеків про придбання товару не видають.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10 000 грн із розрахунку 7 575, 96 + 2 424, 04.

Також зазначає, що внаслідок ДТП, яке сталося 23.06.2021 із вини відповідача, їй було завдано: по-перше, фізичних страждань, які полягають у заподіянні позивачу таких травм як ЗЧМТ, струс головного мозку, забій шийного та грудного відділу хребта, забій праї ліктьового суглобу, садини правого ліктя, загнивша та запалена рана з розпухшою рук, підшкірна гематома обох гомілок. Правий ліктьовий суглоб позивачу болить до сих пір позивач майже нічого не може цією рукою робити, отже дана травма є особливо важкою та призводить до того, що позивач вимушена навчатися робити звичні для неї справи лівою рукою. До сих пір відчуває біль у спині, а саме у шийному та грудному відділах хребта, а при рухах головою постійно відчуває біль у шиї та голові; по-друге, внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано і моральних страждань, які виразились у постійному душевному хвилюванні за стан здоров`я та крім цього в позивача з`явився страх перетинати дороги для автомобільного транспорту навіть на зелене світло світлофора, а також страх знову сісти та поїхати на своєму велосипеді; по-третє, поведінка відповідача на наступний день після ДТП привела позивача у найбільший розпач у її житті. Такої байдужості до людини пенсійного віку, якій вчора внаслідок неправомірних дій, а саме порушення Правил дорожнього руху було завдано значної шкоди здоров`ю позивач навіть не могла собі уявити. ОСОБА_2 особисто не дзвонив і не цікавився станом позивача, отже позивач сама повідомила про своє погане самопочуття, написавши йому повідомлення у вайбері, але він не відреагував, а потім пізніше ОСОБА_2 передзвонив і сказав: «Хто ви така і що від мене хочете...». У подальшому її стан здоров`я ще більше погіршився, рана гноїлася, а рука від запаленя дуже розпухла. Позивач знову звернулась до відповідача за допомогою, але він сказав щоб позивач йшла в травмпункт до лікаря і лікувалась і про якесь ДТП він чути не бажає. А після цього Воєвода ще звернувся до поліції з брехливою заявою про дії, що мають ознаки кримінального правопорушення «Шахрайство», на що позивач давала спростування та пояснення. Після такого відношення до себе позивач була у розпачі та шокована; по-четверте під час судового розгляду справ, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останній шляхом залучення свідків та дачі неправдивих показів щодо обставин ДТП намагався уникнути відповідальності та перекласти вину за виникнення даної аварії на позивача, зазначавши, що це позивач рухаючись на велосипеді в`їхала ззаду в його автомобіль та стверджував, що позивач при цьому була у стані алкогольного сп`яніння, хоча насправді це відповідач здійснив наїзд на її велосипед, а алкоголь позивач взагалі не вживає. Такі покази відповідача та його свідків були образливі та спрямовані на приниження позивача як особистості, отже принижували її честь та гідність. Все це лише погіршило її і так далеко не найкращий душевний стан та призвело до додаткових хвилювань, адже до проблем зі здоров`ям, появою у позивача вищеописаних страхів та вже існуючих моральних страждань з цього приводу додалось ще й те, що позивач була вимушена доводити свою невинуватість у ДТП та спростовувати необгрунтовані та нічим не підкріплені наклепи щодо алкогольного сп`яніння. У результаті чого у позивача виявилися адаптивні розлади здоров`я.

Наслідки перенесеного душевного хвилювання призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної неповноцінності, тривога з приводу майбутнього.

З цього приводу у жовтні місяці позивач звернулася за допомогою до лікаря-психіатра і за результатами проведеного огляду ним було складено Консультативний висновок спеціаліста від 28.10.2021, яким позивачу було діагностовано: розлад адаптації і астено-депресивний стан, тому було знову призначено тривалий курс лікування.

Всі вищеописані душевні хвилювання, страждання та інші супутні проблеми, які виникли внаслідок ДТП, що сталося 23.06.2021, потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів, активної участі у судових засіданнях) обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Таким чином розмір моральної шкоди, завданої позивачу протиправними діями відповідача, позивач оцінює в сумі 50 000 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити.

25.01.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №296/528/22 передано судді Сингаївському О.П. для розгляду (а.с.22).

02.02.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/528/22 за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.24-25).

06.02.2023 відповідно до розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м.Житомира №35 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №296/528/22 передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.36-37).

08.02.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.38).

16.05.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с.51).

16.05.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира прийнято до провадження цивільну справу №296/528/22 та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.52).

12.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.54-55).

Зазначає, що потерпіла ОСОБА_5 пише якусь нісенітницю і маячню. Жодні наведені нею видумки не відповідають логіці нормально розвинутої людини та суперечать вимогам статей 77, 79 та 81 ЦПК України згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Не відповідає дійсності наведений факт ОСОБА_1 , що відповідач збив її своїм автомобілем, падав на коліна перед нею, давав гроші, бинтував її рану та робив невідомий їй укол. Докази цьому відсутні.

Стверджуючи, що в момент падіння у потерпілої були тілесні пошкодження та струс головного мозку, то цьому не має підтвердження. З клінічних проявів струсу головного мозку відомо, що потерпіла не могла б так зримо орієнтуватися, бачити подряпину на капоті автомобіля довжиною 15-20 сантиметрів та дві вм`ятини. Не могла б за фізіологічним станом їхати в автомобілі, переодягатися та телефонувати майстру про ремонт велосипеда.

Потерпіла не викликала поліцію чи швидку допомогу, що вказує на її брехливі видумки.

Якби у ОСОБА_1 були проблеми зі здоров`ям відповідач самостійно б викликав і поліцію і швидку допомогу як лікар. Оцінюючи фізичний стан ОСОБА_1 не було ознак пошкодження її здоров`я, вона сама описала його як нормальний, оскільки після струсу головного мозку її поведінка мала б інші ознаки. Про відсутність пошкоджень на тілі ОСОБА_1 підтверджують і свідки події.

Крім того, діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку було встановлено 16.07.2021 після 23 днів лікарем ОСОБА_6 без будь - яких обстежень та підтверджень.

Разом з тим згідно статті 49 Конституції України медичне обслуговування у державних та комунальних медичних закладах проводиться безкоштовно. Не зрозуміло як і для чого ОСОБА_1 сплачувала кошти за лікування, що їй не призначалося. Вона зовсім не користувалася електронними направленнями на діагностику та лікування. Не має логіки лікування травми, обстеження магнітно-резонансним томографом 01.07.2021 року в ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ-ЖИТОМИР», яким не виявлено ознак чи залишкових ознак струсу мозку.

Потерпіла не надає доказів телефонних розмов з відповідачем. Відповідач зазначає, що жодного разу з нею не говорив і не зустрічався окрім суду.

Таким чином не визнає позовних вимог та стверджує, що позивач шахрайка. Про це письмово заявляв до Житомирського РУ поліції 13.08.2021 року №44287. Заява не перевірялася і прихована від обліку.

18.07.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.65-71).

Щодо п.1 заперечень відповідача, викладених у відзиві, то позивач категорично не погоджується із такими твердженнями відповідача.

До позовної заяви позивачем було додано достатньо належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, зокрема, копію постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 08.10.2021 по справі №296/7660/21, копію постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2021 по справі №296/7662/21, копію постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2021 по справі № 296/7782/21.

Щодо п.2, 3, 4 заперечень відповідача, викладених у відзиві, позивач зазначає, що вищевказані твердження відповідача спростовуються доводами позивача, викладеними у запереченнях до п.1 заперечень відповідача, викладених у відзиві.

Крім того, твердження відповідача стосовно того, що позивач могла і не могла робити при струсі головного мозку носять характер припущення.

Ознаки легкого струсу мозку можуть бути слабо виражені або не помітні зовсім, проявлятися або посилюватися на другий день або навіть пізніше від моменту травми. До більш пізніх симптомів відносяться зниження пам`яті та концентрації уваги, підвищена дратівливість, порушення сну, психологічні проблеми, що і мало місце у випадку позивача, адже погіршення стану відбулося на наступні дні після ДТП, про що свідчать численні докази по справі, а також скріншоти повідомлень у «вайбер» від позивача до відповідача.

Також у матеріалах справи №296/7782/21 міститься копія акту судово - медичного обстеження за №958 від 29.06.2021, згідно якого при судово - медичному обстеженні позивача виявлено тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в ділянці правого ліктьового суглобу та синців на обох гомілках, а до позовної заяви були додані численні довідки, виписки, які у повній мірі підтверджують наявність у позивача відповідних травм та діагнозів.

Щодо тверджень відповідача стосовно безкоштовного лікування, то таке спростовується діями чеків за пройдені аналізи та придбані ліки, які були додані до позовної заяви.

Щодо п.5 заперечень відповідача, викладених у відзиві, позивач зазначає, що відповідач стверджує, що позивач не надає доказів телефонних розмов з ним, а також заявляє, що жодного разу з позивачем не говорив і не зустрічався.

По - перше, відповідач взагалі з самого початку дав позивачу невірний номер телефону, а коли позивач цей номер набрала при відповідачі, то вказаний факт виявився і відповідач вже дав вірний номер.

По - друге, відповідач сам дзвонив позивачу і зробив вигляд, що позивача не знає, а ДТП не було, про що позивачем зазначалося у позовній заяві.

Щодо наслідків ДТП та продовження лікування позивачем, зазначає, що продовжує періодичне лікування за наслідками ДТП та до сих пір після вказаних подій жодного разу не їздила на велосипеді. На підтвердження цього до даної відповіді на відзив дається копія Консультаційного висновку спеціаліста від 17.02.2023, яким було зафіксовано органічний емоційно-лабільний астенічний розлад.

19.02.2025 від представника відповідача надійшли пояснення (а.с.188-192).

Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 10000, 00 грн зазначає, що на підтвердження фактично понесених витрат (реальної шкоди) до позовної заяви позивачем додано копії чеків на придбання медичних препаратів та наданих медичних послуг. Придбання медичних препаратів на загальну суму 5658, 96 грн; лабораторні дослідження на загальну суму 262, 00 грн; апаратні дослідження на загальну суму 1450, 00 грн. Квитанція про поповнення рахунку з призначенням платежу «Поліклініка» від 29.06.2021. Усього на суму 7575, 96 грн.

При цьому, заявлена до стягнення сума у 2424, 04 грн нібито на придбання фруктів ні чим не підтверджена та немає жодного розрахунку понесених витрат. Відтак, на переконання відповідача заявлена матеріальна шкода у сумі 2424, 04 грн не підлягає стягненню, оскільки розмір таких витрат не підтверджений жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Щодо твердження позивача про завдання їй під час дорожньо-транспортної пригоди 23.06.2021, яка сталася з вини відповідача, шкоди у вигляді такого ушкодження здоров`я як закрита черепно-мозкова травма, а саме струс головного мозку зазначає, що при покладанні на винуватця дорожньо-транспортної пригоди деліктної відповідальності важливим є наявність причинно-наслідкового зв`язку між подією, що мала місце 23.06.2021 та завданою потерпілій стороні шкоди у вигляді ушкодження здоров`я.

У даному контексті матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачці було спричинено будь яку черепно-мозкову травму.

Так, серед витребуваних за клопотанням представника позивача матеріалів судових справ про адміністративні правопорушення №296/7660/21, №296/7662/21, №296/7782/21 наявний акт судово-медичного обстеження №958 від 29.06.2021 зі змісту якого вбачається, що лікарем судово-медичним експертом відділу судово-медичних експертиз обвинувачених, потерпілих та ін. осіб на підставі направлення слідчого BP ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ветрової Тетяни проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_1 .

Попри те, що потерпіла як зазначено в описовій частині акту скаржилася на шум у вухах та головокружіння судово-медичним експертом не було встановлено жодного ушкодження мозку чи черепа. При обстеженні у позивачки виявлено тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в ділянці правого ліктьового суглобу та синців на обох гомілках.

Жодних зауважень до вказаного вище акту судово-медичного обстеження як і його оскарження з боку ОСОБА_1 не було. Даний акт судово-медичного обстеження №958 від 29.06.2021 не викликає сумніву в його достовірності та є належним доказом на підтвердження тієї обставини, яких саме тілесних ушкоджень зазнала позивачка 23.06.2021 під час дорожньо- транспортної пригоди.

Крім того, згідно виписки №5490 від 26.06.2021, наданої лікарем травматологічного пункту, куди позивачка звернулася зі скаргами на стан здоров`я після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 встановлено діагноз: забій шийного та грудного відділу хребта, забій правого ліктьового суглобу, садна правого ліктя, підшкірні гематоми обох гомілок. Жодного діагнозу, пов`язаного з травмуванням черепу чи мозку встановлено не було.

Отож, вказані вище докази у своїй сукупності вказують на те, що в результаті дорожньо- транспортної пригоди, що сталася 23.06.2021, постраждалою в якій є позивачка, а винуватцем визнано відповідача, ОСОБА_1 не отримала ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, відтак відсутні правові підстави для стягнення із відповідача майнової шкоди, якої ОСОБА_1 ніби то зазнала у зв`язку із витратами на лікування струсу головного мозку, призначено їй при перебуванні на стаціонарному лікуванні у період з 06.07.2021 по 16.07.2021, оскільки не доведено причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною подією, що мала місце 23.06.2021, та встановленим 06.07.2021 діагнозом: стан після ЗЧМТ, струс головного мозку, помірні вестибуло-атаксичні розлади, атеросклеротична хвороба серця СН1стФК2ст.

До того ж, дорожньо-транспортна пригода сталася 23.06.2021, а лікування ЗЧМТ, струсу головного мозку розпочато лише 06.07.2021, тобто через 14 днів. Між тим жодним медичним документом, зокрема і МРТ, проведеним 01.07.2021, не встановлено безпосередньо діагнозів, пов`язаних із черепно-мозковими травмами.

Відтак, не зрозумілим залишається те, стан після якої ЗЧМТ лікувала позивачка у період з 06.07.2021 по 16.07.2021.

02.07.2021 року ОСОБА_1 пройшла огляд дерматолога, яким було встановлено діагноз атопічний дерматит та призначено лікування: активоване вугілля, ентеросгель, преднізолон. Проте даний діагноз не має відношення до подій 23.06.2021, а відповідач відповідно не має обов`язку з відшкодування витрат на лікування шкірного захворювання позивачки.

Медичний препарат «Табекс», який позивачка придбала 16.07.2021 вартістю 69, 40 грн, призначений для лікування нікотинової залежності, яка також не має жодного відношення до дій відповідача та дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вище викладене не підлягає стягненню з відповідача вартість сплачених позивачкою медичних препаратів, призначених лікарем під час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 06.07.2021 по 16.07.2021 та призначених лікарем-дерматологом, зокрема: на суму 3639, 50 грн (чек №44786 від 06.07.2021), на суму 770, 50 грн (чек №44851 від 06.07.2021), на суму 38, 00 грн (чек №49861 від 06.07.2021), на суму 41, 12 грн (чек №101503 від 06.07.202.1), на суму 465, 00 грн (чек №21800 від 03.07.2021), на суму 69, 40 грн (чек №22268 від 16.07.2021) та вартість такого обстеження як МРТ головного мозку на суму 1200 грн (фіскальний чек від 01.07.2021), а також вартість такого обстеження як реоенцефалографія на суму 250 грн (товарний чек №00000015 від 02.07.2021), оскільки результати даного обстеження взагалі в матеріалах справи відсутні.

Жодних витрат на лікування тілесних ушкоджень у перші дні після ДТП позивач не понесла, доказів таких витрат у матеріалах справи немає.

Отож, не підлягає стягненню з відповідача витрати, понесені позивачкою на придбання медичних препаратів, які не призначені для лікування діагнозів, завданих тілесних ушкоджень в результаті ДТП 23.06.2021, оскільки дані витрати на лікування (придбання медичних препаратів) не мають причинно-наслідкового зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000, 00 грн зазначає, що предметом даного спору є також і матеріально-правова вимога позивача до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому презумпція наявності моральної шкоди законодавством не передбачена. Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки, тому у вказаних спорах діє ст.81 ЦПК України про загальний розподіл тягаря доказування.

Отже саме на позивача покладено обов`язок довести факт завдання їй моральної шкоди, зокрема, необхідності компенсації такої шкоди у заявленому ОСОБА_1 розмірі 50000, 00 грн.

З огляду на обставини справи, наявні докази, характер завданих позивачці тілесних ушкоджень заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є необгрунтовано завищеним, разом з тим розмір моральної шкоди у 5000, 00 грн є достатнім та співмірним із завданим позивачці в результаті ДТП фізичним болем.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заявупідстав.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що матеріальна шкода належними доказами не підтверджена взагалі, тому у цій частині позову слід відмовити. Щодо моральної шкоди зазначила, що з огляду на обставини справи, наявні докази, характер завданих позивачу тілесних ушкоджень заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є необгрунтовано завищеним, однак, розмір моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн є достатнім та співмірним із завданим позивачу в результаті ДТП фізичним болем, тому позовні вимоги просила задовольнити частково.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 привіз ОСОБА_1 до нього після ДТП, оскільки після ДТП велосипед ОСОБА_1 був пошкоджений. ОСОБА_2 залишив велосипед у нього для подальшого ремонту та заплатив кошт за його ремонт. Першу допомогу ОСОБА_2 позивачу надав, перебинтувавши їй руку. Коли він запитав у сторін чи мають вони один до одного заперечення щодо ДТП, то наче заперечень не було. Зазначив, що ОСОБА_1 йому розповідала про свій стан здоров`я, що платила за своє лікування сама, проходила всі медичні огляди. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що вона телефонувала до відповідача стосовно витрат на лікування, однак, він обізвав її шахрайкою.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідка, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 08.10.2021 року по справі №296/7660/21, яка набрала законної сили 19.10.2021 (а.с.6-7), встановлено, що ОСОБА_8 23 червня 2021 о 13 год 08 хв, керуючи автомобілем Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Житомирі на перехресті вулиць Б.Тена-Вітрука, рухаючись по вул. Б. Тена в напрямку вул. Вітрука та маючи намір здійснити рух праворуч на червоний сигнал світлофору з табличкою зі стрілкою зеленого кольору не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_1 , яка рухалась на зелений сигнал світлофора з боку вул. Вокзальної в напрямку вул. Вітрука, в наслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені, велосипедист ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не підпадають під кримінальну відповідальність.

Вина ОСОБА_2 в порушенні ним п.8.7.3.е ПДР України та у вчиненні ним вищевказаних адміністративних правопорушень повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справи.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2021 року по справі №296/7662/21 (а.с.8-9) встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 192650 серії БР від 25.08.2021 року 23.06.2021 року о 13 год 08 хв у м. Житомирі на перехресті вул. Вітрука та вул. Б. Тена ОСОБА_1 , керуючи велосипедом Аіст без н.з., будучи учасником ДТП, залишила місце події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.10А Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

За наведених вище обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунули обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, отже усі сумніви і припущення стосовно наявності в її діях складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння 23.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Згідно копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2021 року по справі №296/7782/21 (а.с.10-11) встановлено, що 06.09.2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира з Управління патрульної поліції в Житомирській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КпАП України.

23.06.2021 року о 13 год 08 хв у м. Житомирі, перехрестя вул. Б. Тена та вул. Вітрука водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце події.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.10А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Виходячи з наведеного, із врахуванням пояснень учасників процесу, пояснень свідка, допитаних безпосередньо в судовому засіданні, матеріалів, суд прийшов до висновку та твердого переконання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 23.06.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КпАП України закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження №958 від 29.06.2021, який знаходиться в матеріалів судових справ про адміністративні правопорушення №296/7660/21, №296/7662/21, №296/7782/21, які були оглянуті у судовому засіданні, вбачається, що лікарем судово-медичним експертом відділу судово-медичних експертиз обвинувачених, потерпілих та ін. осіб на підставі направлення слідчого BP ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ветрової Тетяни проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_1 . При судово-медичному обстеженні у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в ділянці правого ліктьового суглобу та синців на обох гомілках.

Як вбачається з наданих позивачем копій медичної документації (а.с.13, а.с.14, а.с.15, зворотній бік а.с.15, а.с.16, а.с.18, зворотній бік а.с.18, а.с.76, а.с.91, а.с.92, а.с.93, а.с.94, а.с.153) позивач тривалий час хворіла, їй встановлено діагнози з призначенням лікування.

На підтвердження витрат на лікування ОСОБА_1 долучила копії квитанцій на суму 7 575, 96 (а.с.17, зворотній бік а.с.17).

На підтвердження факту спілкування з ОСОБА_2 щодо стану свого здоров`я позивач долучила скріншоти з телефону (а.с.75).

Згідно копії листа Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної військової адміністрації від 29.11.2023 №В-1822 вбачається, що відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної військової адміністрації від 09.11.2023 № 2109 «Про проведення клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної військової адміністрації» 23.11.2023 проведено засідання клініко - експертної комісії щодо оцінки якості та обсягу надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 медичними працівниками КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради. Під час розбору комісія прийшла до висновку, що хронологія лікувального процесу являється такою, що засвідчена та підтверджена медичними записами. Клінічний діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» встановлений медичними працівниками згідно Акту судово-медичного обстеження від 27.07.2021 №1141 у гр. ОСОБА_1 не підтверджений (а.с.111, 115).

Щодо стягнення завданої матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст.81 ЦПК України), суд приходить до висновку, що вимога про стягнення витрат на лікування не доведена позивачем належними доказами, оскільки придбання зазначених в більшості квитанцій/чеків препаратів неможливо пов`язати з ДТП, що сталася.

Крім того, квитанції/чеки, які підтверджують витрати на лікування, не засвідчені належним чином, тому не можуть бути взяті судом до уваги як докази на підтвердження розміру витрат на лікування.

Водночас доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обов`язок з доказування понесення тих чи інших витрат лежить саме на позивачу і вона його у даній справі не виконала.

Суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню, відповідач вказаний позивачем розмір шкоди оспорює, отже у суду відсутні підстави для стягнення відповідача на користь позивача майнової шкоди у зв`язку з недоведеністю нею розміру заподіяної майнової шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 та 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України були завдані тілесні ушкодження позивачу, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди суд бере до уваги, що завдані тілесні ушкодження спричинили біль, негативні емоції та змінили звичний спосіб життя позивача.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди суд також враховує і поведінку винної особи, яка протягом тривалого часу після дорожньо-транспортної пригоди в добровільному порядку не відшкодувала позивачу шкоду.

Суд, враховуючи ступінь вини ОСОБА_2 та його поведінку, небажання мирним шляхом врегулювати спір, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості оцінює моральні страждання позивача у розмірі 15000 грн та приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 грн в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, отже позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2

Суддя: Н.М. Анциборенко