Провадження №2/752/1387/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Кар», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Біла Роксолана Василівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Кар» (відповідач - 1), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») (відповідач - 2) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП).

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 31.01.2024 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «Комфорт кар», керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Повітрофлотський та вул. Преображенська у м. Києві, при виїзді не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 10.1, 10.2, 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2024 у справі № 760/3157/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Комфорт кар» була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування №ЕР214931433 зі строком дії до 01.06.2024.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 21974,49 грн.

06.03.2024 позивач звернувся до судового експерта Тараканова Ю.Ю. для проведення оцінки транспортного засобу Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку №497 від 15.03.2024 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного ОСОБА_3 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталося 31.01.2024, вартість матеріального збитку складає 68529,15 грн.

Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження складають 5000 грн.

Позивач повторно звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про доплату страхового відшкодування, однак отримав відповідь, що підстави для перегляду справи відсутні.

ТОВ «Комфорт кар» відшкодував позивачу франшизу у розмірі 2600 грн.

З огляду на викладене, з відповідача 1, як заподіювача шкоди, на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром страхового відшкодування з урахуванням франшизи та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Просила:

стягнути з відповідача - 2 на користь позивача завдану шкоду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 43954, 66 грн.

стягнути з відповідача - 1 на користь позивача витрати на експертні послуги у сумі 5000 грн.

стягнути з відповідачів судові витрати.

19.06.2024 представник відповідача Саліженко М.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Зазначив, що 01.06.2023 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Комфорт кар» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.214931433, строком дії з 02.06.2023 по 01.06.2024, відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб - автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності за даним полісом становив 160 000 грн., розмір франшизи 2600 грн.

02.02.2024 власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 звернувся до страховика із повідомленням про ДТП.

Страховиком було оформлено протокол технічного огляду пошкодженого автомобіля від 09.02.2024, який був взятий за основу при визначенні вартості матеріального збитку та який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Тобто, відповідач у порядку, визначеному Законом, виконав свій обов`язок щодо огляду пошкодженого майна.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розпорядженням до страхового акту №37719/1 прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 21 974,49 грн. (вартість ремонту з урахуванням зносу 24574,49 грн. була зменшена на суму франшизи 2600 грн.), яке було перераховано на користь позивача.

Також, страховиком було прийнято рішення про перегляд розміру страхового відшкодування на підставі висновку експертного дослідження №46 від 13.06.2024 з оцінки транспортного засобу Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого сума матеріальних збитків (з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали), завданих власнику автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки 31.01.2024, становить 38983,32 грн.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розпорядженням до страхового акту №37719/2 прийняло рішення про доплату страхового відшкодування у розмірі 9254,94 грн. (вартість ремонту з урахуванням зносу 38983,32 грн. була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на запасні частини та матеріали 5153,89 грн. ПДВ, попередні виплати 21974,49 грн., суму франшизи 2600 грн.), яке було перераховано на користь позивача 19.06.2024.

Всього позивачу було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 31229,43 грн.

27.05.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

31.01.2024 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Повітрофлотський та вул. Преображенська у м. Києві, при виїзді не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 10.1, 10.2, 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2024 у справі №760/3157/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, скоєного 31.01.2024 та передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом №ЕР.214931433 від 01.06.2023, відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 160000 грн., франшиза 2600 грн.

31.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про ДТП.

31.01.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в присутності ОСОБА_1 було проведено технічний огляд автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 .

Заперечення ОСОБА_1 на протокол технічного огляду відсутні.

31.01.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» склало страховий акт №37719/1, відповідно до якого визначено розмір страхового відшкодування в сумі 21974,49 грн.

13.02.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 21974,49 грн., яке було зменшено на розмір франшизи в сумі 2600 грн.

14.02.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування без ПДВ у розмірі 21974,49 грн.

14.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про перегляд рішення та доплату страхового відшкодування.

20.02.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення перегляду рішення та проведення доплати страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виконало свої зобов`язання по даному збитку у повному обсязі.

Відповідно до висновку експерта №497 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.03.2024, складеним на замовлення ОСОБА_1 , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталося 31.01.2024, станом на дату ДТП, складає 68529,15 грн., в тому числі ПДВ на замінні складові 6980,30 грн.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 №16 вартість експертних послуг складає 5000 грн.

20.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про перерахунок розміру страхового відшкодування.

26.03.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення перегляду рішення та проведення доплати страхового відшкодування, оскільки останній не набув право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта.

12.06.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до судового експерта Терентьєва Л.І. з заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експертного дослідження №46 від 13.06.2024 з оцінки транспортного засобу, сума матеріальних збитків, яка розрахована з використанням обмежень при проведенні розрахунків, встановлених замовником дослідження (з урахування ПДВ на запасні частини та матеріали), завданих власнику автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки 31.01.2024, могла становити 38983,32 грн.

18.06.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» склало страховий акт №37719/2, відповідно до якого визначений розмір страхового відшкодування в сумі 9254,94 грн.

18.06.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 9254,94 грн. та 19.06.2024 перерахувало позивачу страхове відшкодування без ПДВ у розмірі 9254,94 грн.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Наданий позивачем висновок №497, зроблений за результатами незалежної оцінки ФОП ОСОБА_3 , судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до пп. 34.1 - 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже, виходячи з наведених положень Закону, позивач мав право на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

При цьому, враховуючи, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ПрАТ «СК «ПЗУ» направило свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то позивач не набув права на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди.

В подальшому, після складання страхового акту №37719/1 та виплати страхового відшкодування, позивач не скористався своїм правом та не заявив ПрАТ «СК «ПЗУ» клопотання про проведення оцінки, експертизи пошкодженого майна, однак 06.03.2024 звернувся до екссперта, якого самостійно обрав, не маючи на це права.

Згідно з п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №301/1075/15-ц виснував, якщо страхова компанія у передбачений законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то особа, якій заподіяно збитки (позивач) не набуває правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, враховуючи положення ст.34 Закону та правові висновки Верховного Суду, вважає, що оскільки страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, то у позивача були відсутні підстави для залучення експерта ОСОБА_3 .

Крім того, при складанні висновку №497 не враховані вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна.

Так, згідно з п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Однак, у порушення п. 5.2 Методики, виклик представника ПрАТ «СК «ПЗУ» на огляд пошкодженого автомобіля експертом ОСОБА_3 не здійснювався.

За таких обставин, суд доходить висновку, що розмір завданої шкоди був оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для перевірки розміру виплаченого відшкодування, не спростував визначеного страховиком розміру, а отже не довів, що розмір страхового відшкодування страховою компанією визначений неправильно.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 357/5725/16-ц (провадження № 61-13823св18) та у постанові 25 квітня 2018 року у справі № 301/1075/15-ц (провадження № 61-9399св18).

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача - 1, тобто ТОВ «Комфорт кар» витрат на експертні послуги у сумі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу позивача, що позивач міг би набути право самостійно проводити експертну оцінку пошкодженого у ДТП транспортного засобу, лише якщо б останній звернувся в межах визначеного законодавством строку до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, а страховик у свою чергу не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Оскільки позивач не набув права на самостійне обрання експерта для визначення розміру шкоди, а також оскільки, наданий позивачем висновок №497 судом не було прийнято як доказ, то відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Тобто, відшкодування витрат на проведення експертизи повинно відбуватися страховиком, а не винною особою, а тому ці вимоги заявлені до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у їх задоволенні.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено в повному обсязі, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт кар», місцезнаходження: м. Київ, вул. Красилівська, буд. 11, .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, .

Рішення складене 09.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова