номер провадження 2-др/558/1/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2025 року селище Демидівка Рівненської області
Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Березюк І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 25.03.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, питання про судові витрати судом вирішено частково.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Виш А.А. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по даній цивільній справі. Зазначену заяву просить розглянути без участі позивача та його представника.
У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. Таким чином, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Норми п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України вказують, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Дослідивши докази та встановивши фактичні обставини справи суд прийшов до наступного висновку.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
22.02.2024 року позивач ОСОБА_1 уклав із адвокатом Виш А,А. договір про надання правничої допомоги № 02/22-02, відповідно до якого розмір винагороди (гонорару) встановлюється Додатковою Угодою до зазначеного договору (а.с. 108).
Як вбачається із Додаткової угоди № 1/02/22-02 до договору про надання правничої допомоги № 02/22-02 від 22.02.2024 року, правнича допомога згідно вказаного договору складається із: підготовки та подання позовної заяви до суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_2 15 000 гривень; участі у судових засіданнях (за одне судове засідання) 3 000 гривень. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом в готівковому або безготівковому порядку після підписання сторонами Акту прийняття-передачі робіт (а.с. 109).
Згідно квитанції № 1/02/22-02 від 25.03.2025 року позивач ОСОБА_1 сплатив кошти адвокату Виш А.А. в сумі 24 000 гривень за надання професійної правничої допомоги відповідно до договору (а.с. 111).
Відповідно до норм ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме і витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат у даній цивільній справі, керуючись нормами ч.3 ст.141 ЦПК України суд вважає, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значенням справи для сторін.
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по справі № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
Також, у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12. 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 263, 270, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України суд,-
В И Р І Ш И В:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у виді понесених ним судових витрат у виді сплачених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Дмитро МЕЛЬНИК