Справа № 452/821/25
Провадження №2-н/452/103/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н ИУХВАЛА

"07" квітня 2025 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «ПАРА-МИР» (далі ПП «ПАРА-МИР») про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2025 року ПП «ПАРА-МИР» в особі повноважного представника директора Грищука О. звернулось до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 2300 грн. 00 коп..

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суддя приходить до наступного.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що за боржником ОСОБА_1 з листопада 2021 року існує заборгованість за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 2300 грн. 00 коп..

При цьому, судом встановлено, що як заява про видачу судового наказу, так і додані до неї письмові документи не містять обґрунтованого розрахунку такої заборгованості з посиланням на конкретні докази.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252,255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом вищевказаної норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки плата за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів здійснюється на підставі відповідних договорів щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання боржником кожного із цих зобов`язань.

Згідно матеріалів справи, заявник із заявою про видачу судового наказу звернувся 04 березня 2025 року. Відповідно, право на стягнення заборгованості обмежується трьохрічним строком позовної давності.

Як зазначалося вище, заява про видачу судового наказу містить вимоги про стягнення такої заборгованості, починаючи з листопада 2021 року, що поза межами строку позовної давності.

Разом з тим, суддя не вправі в межах цієї справи вирішувати питання про те, чи переривався строк позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України, оскільки в силу вимог п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України заява про видачу судового наказу по суті не розглядається, а отже, суддя не може вирішувати питання про те, хто вчинив дію, яка свідчить про визнання боржником боргу та чи власне була така дія направлена на визнання цього боргу.

Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з положеннями п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України суд не розглядає заяву по суті, а згідно ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У справі, яка розглядається, заявлена як вимога про стягнення заборгованості, обрахованої поза межами строку позовної давності, так і вимога про стягнення заборгованості обрахованої в межах цього строку, які, на переконання суду, підлягають одночасному розгляду в порядку позовного провадження, оскільки пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а відтак немає підстав застосовувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.165 ЦПК України.

За таких обставин, на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, слід відмовити у видачі судового наказу в повному обсязі.

При цьому, суддя вважає за необхідне роз`яснити стягувачу його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку, а сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, може бути зарахована до суми судового збору, встановленої за подання відповідної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись стст.161,165,167,168 ЦПК України, стст.256,257,260,261 ЦК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства «ПАРА-МИР», - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ