Справа № 484/542/25
Провадження № 2/484/555/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 155 282 грн. 67 к., -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», позивач) в особі представника Городніщевої Є.О. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 155 282 грн. 67 к.

Позов мотивований тим, що 30.12.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір № 4257556, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 21 700 грн., строк кредиту 350 днів, з 30.12.2023 року по 14.12.2024 року з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «76216» у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме 30.12.2023 року передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 21 700 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , який він особисто вказав під час укладення договору, що підтверджується електронною платіжною інструкцією платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25/10/2024, за умовами якого останній набув право грошової вимоги, зокрема, за вищезазначеним кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування зазначеного товариства на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року. За таких обставин відбулась реорганізація підприємства - позивача, внаслідок чого змінилася його назва з ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», реєстраційні дані залишився попередній. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 155 282 грн. 67 к., в тому числі 19 742 грн. 47 к. заборгованість за основною сумою боргу, 110 862 грн. 20 к. заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 24 678 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 50 днів. Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості за договором позики та відшкодувати судові витрати, зокрема, й витрати на професійну допомогу.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 13.03.2025 року. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 09.04.2025 року для забезпечення можливості відповідача підготувати відзив на позовну заяву.

28.03.2025 року представник відповідача адвокат Бєлоущенко А.Ж. подав відзив на позовну заяву разом з доказами направлення позивачу, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що за даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4257556 від 30.12.2023 року по 25.10.2024 року включно кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 141 808 грн. 16 к. Відповідач оплачувала на рахунок позивача грошові кошти за наданий кредит в сумі 1 957 грн. 53 к. та проценти в сумі 30 945 грн. Матеріали справи не містять жодних фінансових документів з приводу відступлення (продажу) на умовах визначеним договором факторингу, укладеного 25.10.2024 року, суму боргу відповідача перед первісним кредитором за договором № 4257556 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2023 року. Відповідачем умови отримання кредиту та інших послуг від ТОВ «Лінеура Україна» не підписувались, його підпис відсутній в зазначених Умовах. Відсутні належні докази ознайомлення відповідача з даними умовами, а тому позивачем не підтверджено, що відповідачу достеменно було відомо про такі умови під час підписання заяви. Позичальником було належним чином та в повному обсязі виконано свої зобов`язання перед позикодавцем на умовах, визначених договором від 30.12.2023 року. Відповідно до виписки по картці відповідача чітко вбачається, що нею в рахунок виконання умов за кредитним договором було сплачено як тіло кредиту, так і відсотки в загальній сумі 37 179 грн.: 07.03.2024 року 7 189 грн. 52 к.; 22.02.2024 року 15 000 грн.; 31.12.2023 року 4 490 грн.; 31.12.2023 року 10 500 грн. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позивач безпідставно збільшує нараховані суми відсотків за користування позикою, тим самим навмисно збільшує суму заборгованості позичальника перед позикодавцем. З інформації з особистого кабінету відповідачки «Кредит» № 4257556 вбачається, що відповідач порушив умови договору (п.1.4) та процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% від суми кредиту за кожний день користування, з них заборгованість становила: проценти в сумі 11 078 грн. 84 к. та тіло кредиту 19 742 грн. 47 к., що в загальному складає заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 30 821 грн. 31 к., але аж ніяк не 155 282 грн. 67 к. Також представник зазначив, що позивач просить стягнути з відповідача проценти в сумі 110 862 грн. 20 к., а в Законі України «Про споживче кредитування» вказано, що максимальна сума пені, штрафів за прострочення споживачем кредитних зобов`язань по споживчому кредиту не може перевищувати подвійної суми по договору кредитування та не може бути збільшена, й не може перевищувати 50% суми наданої по кредитному договору. Відсотки нараховуються на основі тіла кредиту.

04.04.2025 року представник позивача подав відповідь на відзив разом з доказами направлення відповідачу, у якій просить позов задовольнити повністю, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Крім того, зазначає, що відповідач, оформлюючи кредитний договір, заходить на веб-сайт ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі й через мобільний додаток, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та де він має змогу ознайомитися з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, ліцензією, фінансовим звітом тощо. Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Тому між первісним кредитором та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договору. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4257556 від 30.12.2023 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 141 808 грн. 16 к. Відповідач оплачувала на рахунок первісного кредитора грошові кошти за наданий кредит в сумі 1 957 грн. 53 к. (оплата по тілу кредиту) та проценти в сумі 30 945 грн. Строк дії Договору складає з 30.12.2023 року по 14.12.2024 року, отже станом на дату укладення договору факторингу від 25.10.2024 року № 25/10/2024 строк дії Кредитного договору не закінчився, а тому позивачем було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 24 678 грн. (19 742 грн. 47 к. * 2,5% = 493 грн. 56 к. * 50 календ.днів = 24 678 грн.). Зазначив, що нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Відповідно до п.5.1.3 Договору ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 роб.днів з дати відступлення, що і було здійснено позивачем.

Позивачем заперечень проти відповіді на відзив не подано.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуваннм позицій сторін, викладених у їх заявах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір № 4257556, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 21 700 грн., строк кредиту 350 днів, з 30.12.2023 року по 14.12.2024 року з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів.

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «76216» у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме 30.12.2023 року передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 21 700 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , який він особисто вказав під час укладення договору, що підтверджується електронною платіжною інструкцією платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА».

25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25/10/2024, за умовами якого останній набув право грошової вимоги, зокрема, за вищезазначеним кредитним договором.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування зазначеного товариства на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року.

За таких обставин відбулась реорганізація підприємства - позивача, внаслідок чого змінилася його назва з ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», реєстраційні дані залишився попередній.

Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 155 282 грн. 67 к., в тому числі 19 742 грн. 47 к. заборгованість за основною сумою боргу, 110 862 грн. 20 к. заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 24 678 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 50 днів.

Тобто, до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за зазначеним кредитним договором, що вбачається з витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором складає: 19 742 грн. 47 к. заборгованість за основною сумою боргу, 110 862 грн. 20 к. заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 24 678 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 50 днів.

Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена.

За таких обставин загальна сума заборгованості за зазначеним кредитним договором склала 155 282 грн. 67 к., яку відповідач у добровільному порядку не сплачує.

З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Представник відповідача вказує, що позичальником було належним чином і в повному обсязі виконано свої зобов`язання перед позикодавцем на умовах, визначених договором від 30.12.2023 року, однак не зазначає яким саме чином це було здійснено та не надає підтверджуючих документів.

Крім того, представник відповідача наводить розрахунок сум відповідно до виписки по картці відповідача і зазначає, що відповідачем в рахунок виконання умов за кредитним договором було сплачено як тіло кредиту, так і відсотки в загальній сумі 37 179 грн.: 07.03.2024 року 7 189 грн. 52 к.; 22.02.2024 року 15 000 грн.; 31.12.2023 року 4 490 грн.; 31.12.2023 року 10 500 грн., з приводу чого слід зазначити, що такі суми позивачем були враховані, що вбачається з розрахунків заборгованості, які містяться в позовній заяві та є доданими до неї документами.

Твердження сторони відповідача про те, що позивач безпідставно збільшує нараховані суми відсотків за користування позикою, тим самим навмисно збільшує суму заборгованості позичальника перед позикодавцем не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки всі нарахування здійснюються згідно графіку, який відображено в розрахунках заборгованості станом на 25.10.2024 року та з 26.10.2024 року по 14.12.2024 року (а.с.41-46, 47).

Щодо позиції представника відповідача про безпідставне нарахування пені, штрафів позивачем за прострочення споживачем виконання кредитних зобов`язань суд зазначає, що нараховані відсотки не носять штрафний характер, не є пенею та/або штрафом, а є процентами саме за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту, тобто процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначено безпосередньо Кредитним договором.

Відповідно до п.5.1.3 Договору ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати відступлення, що і було здійснено позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, оформлюючи кредитний договір, заходив на веб-сайт ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі й через мобільний додаток, реєструвався та створив електронний кабінет, в якому йому надійшов текст кредитного договору, та де він мав змогу ознайомитися з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, ліцензією, фінансовим звітом тощо. Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Тому між первісним кредитором та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих умов договору.

Суд зазначає, що, позичальник підписуючи договір, погоджується на укладення договору саме конкретного змісту, як і було укладено, тобто зазначене фактично нівелює усі доводи сторони відповідача стосовно невідповідності умов договору без достатніх підтверджуючих доказів.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 4257556 від 30.12.2023 року, чим порушила умови зазначеного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 155 282 грн. 67 к.

За таких обставин суд, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к.

Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано ордер адвоката, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» і адвокатом Городніщевою Є.О. та акт прийому-передачі наданих робіт № 6262 від 10.12.2024 року згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 10 000 грн. слід зменшити до 5 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 81, 89, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 155 282 грн. 67 к., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , заборгованість в сумі 155 282 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 67 к., з яких: 19 742 грн. 47 к. заборгованість за основною сумою боргу, 110 862 грн. 20 к. заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 24 678 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 50 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн., а всього 7 422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 40 к.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , адреса: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 09 квітня 2025 року.

СУДДЯ: