справа № 361/262/24
провадження № 2/361/2488/24
УХВАЛА

07 квітня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року Акціонерне товариство Юнекс Банк (далі АТ Юнекс Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № UA9781001 від 04 грудня 2020 року в загальному розмірі 40575 грн. 45 коп.

10 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Войтович Л.В. подала до суду заяву про закриття провадження у цій справі, у якій, посилаючись на те, що 21 грудня 2023 року ухвалою Господарського суду Київської області відкрито провадження у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 і того ж дня 21 грудня 2023 року було здійснено оголошення про відкриття провадження у вказаній справі, яке оприлюднено шляхом публікації (номер публікації 72154) інформації на веб-сайті Касаційного господарського суду Верховного Суду. 24 вересня 2024 року ухвалою Господарського суду Київської області затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Однак АТ Юнекс Банк у визначений законодавством строк протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, не заявило свої вимоги до ОСОБА_1 у межах провадження у справі про неплатоспроможність № 911/3526/23, тому вважає, що в даному випадку провадження у даній цивільній справі за позовом АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає закриттю з вищевикладених підстав.

04 квітня 2025 року представник позивача АТ Юнекс Банк Дитинчик В.М. подала до суду заперечення на заяву відповідача про закриття провадження у справі, у яких посилалася на те, що із матеріалів справи, зокрема, заяви адвоката Войтович Л.В. від 10 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі, позивач дізнався про відкрите провадження у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність відповідача ОСОБА_1 . У заяві про закриття провадження у справі представник відповідача просить закрити провадження у цій справі у зв`язку із затвердженням плану реструктуризації боргів боржника у справі № 911/3526/23, та відсутністю заяви кредитора АТ Юнекс Банк у вказаній справі. Вважає, що вимоги відповідача про закриття провадження у даній цивільній справі № 361/262/24 є незаконними та необґрунтованими, відкрите провадження у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 є підставою для передачі цивільної справи № 361/262/24 до Господарського суду Київської області за підсудністю відповідно вимог ч. 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ). Просила суд передати дану цивільну справу до Господарського суду Київської області

Сторони, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, їхня неявка не перешкоджає вирішенню судом питання про закриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Із 21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

У ч. 3 ст. 7 КУзПБ встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року ухвалою Господарського суду Київської області відкрито провадження у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (відповідача у даній цивільній справі).

24 вересня 2024 року ухвалою Господарського суду Київської області затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

11 січня 2024 року ухвалою суду у цивільній справі № 361/262/24 позовом АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито провадження.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 903/69/18 зазначила, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Враховуючи вище наведене, слід дійти висновку, що у даному випадку застосуванню підлягають вимоги ч. 3 ст. 7 КУзПБ, а саме, враховуючи, що стороною у даній цивільній справі є відповідач ОСОБА_1 , який є боржником у справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у цивільній справі, тому матеріали цивільної справи за позовом АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають передачі до Господарського суду Київської області, у провадженні якого перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц роз`яснила, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Тим самим, ЦПК України передбачив лише передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи норми КУзПБ щодо надсилання справ до господарського суду, застосовуючи аналогію закону щодо передачі справ за підсудністю, дану цивільну справу № 361/262/24 за позовом АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід передати до Господарського суду Київської області, яким відносно ОСОБА_1 відкрито провадження у господарський справі № 911/3526/23 про неплатоспроможність та в провадженні якого перебуває дана господарська справа.

При цьому, враховуючи роз`яснення, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, заява позивача АТ Юнекс Банк про передачу справи до Господарського суду Київської області підлягає задоволенню, а заява відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки суд у даній справі не наділений повноваження щодо з`ясування питання про строки подання вимог АТ Юнекс Банк до ОСОБА_1 у межах провадження у справі про неплатоспроможність № 911/3526/23.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 10, 31, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву Акціонерного товариства Юнекс Банк про передачу цивільної справи до Господарського суду Київської області задовольнити.

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі відмовити.

Передати матеріали цивільної справи № 361/262/24 за позовом Акціонерного товариства Юнекс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.