Справа №204/1505/25
Провадження №2/932/1095/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення без руху

31 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження по справі за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

у с т а н о в и л а:

З Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа №204/1505/25 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.185 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлена вимога майнового характеру стягнення заборгованості.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Позивачем до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № 7147 від 06 лютого 2025 року про сплату судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Разом з тим, платіжна інструкція 7147 від 06 лютого 2025 року про сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень суд не може враховувати як належний доказ сплати судового збору, так як вищевказані грошові суми було сплачено на рахунок іншого суду, а саме на рахунок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

У відповідності до ч.1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчать матеріали справи, позовну заяву подано до суду в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене, оскільки ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1,5 відсотку ціни позову, а з урахуванням частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку з поданням позову в електронній формі сума судового збору становить 2422,40 грн. (3028 грн. х 0,8).

Таким чином, позивачем повинно бути сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» в розмірі 3028,00 грн. та надано суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

За ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини 3 статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року №2р-2018 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року №5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації того), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята ст. 10 Конституції України)

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладенні державною мовою. Правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20.

До позовної заяви в якості доказів додано: договір кредитної лінії №00-10442055, дата укладання якого 29.11.2023 року, паспорт споживчого кредиту від 29.11.2023 року, довідку про ідентифікацію, додаток до інформаційної довідки, детальний розрахунок заборгованості, в яких викладені ідентифікуючі дані відповідача (прізвище, ім`я, по батькові) іноземною мовою, що унеможливлює дослідження їх змісту у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, позивачем має бути поданий переклад на державну (українську) мову вищезазначених додатків, відповідно до кількості учасників судового процесу.

Зазначені недоліки позбавляють суддю можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Повідомити суд про усунені недоліки необхідно шляхом:

- надати оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Судовий збір необхідно перерахувати на рахунок отримувача ГУК у Дн-кій обл./Шев.р/22030101№ UA0004628,Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу-;101;Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська;

-позивачем має бути поданий переклад на державну (українську) мову: договір кредитної лінії №00-10442055, дата укладання якого 29.11.2023 року, паспорт споживчого кредиту від 29.11.2023 року, довідку про ідентифікацію, додаток до інформаційної довідки, детальний розрахунок заборгованості, в яких викладені ідентифікуючі дані відповідача (прізвище, ім`я, по батькові) викладені іноземною мовою.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярощук