Справа № 727/151/25
Провадження № 2/727/524/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01квітня 2025 року місто Чернівці

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря судового засідання Кремзелюк О.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що він проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 з листопада 2014 року по травень 2023 року.

Під час спільного проживання, у них з відповідачкою народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.08.2023 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано судовий наказ №727/8060/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає з ним , за адресою АДРЕСА_1 . Він приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини. Цікавиться його успіхами в навчальній діяльності та поведінкою в ліцеї, забезпечує дидактичною літературою для розвитку, прислухається до порад та рекомендацій класного керівника, систематично відвідує батьківські збори, бере активну участь у шкільному житті дитини.

Посилаючись на те, що оскільки наразі дитина ОСОБА_5 проживає з ним, просить припинити стягнення з нього аліментів

Представник відповідача, 27.03.2025 року, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що дитина сторін зареєстрована за місцем проживання матері, в АДРЕСА_2 . Зазначає, що між батьками досягнуто домовленості про те, що дитина проживатиме як з матір`ю, так і з батьком, тобто певний проміжок часу проживатиме з батьком, а певний проміжок часу проживатиме з матір`ю. Посилається на акт обстеження житлово-побутових умов від 07.03.2024р. та акт оцінки потреб сім`ї від 29.02.2024р., складений працівниками Чернівецького міського центру соціальних служб. Вважає, що факт тимчасового проживання дитини у батька не є підставою для припинення сплати ним аліментів , а позивач не надав до суду належних допустимих, достовірних і достатніх доказів про постійне проживання сина з ним.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Зокрема позивач вказав, що відповідачка поводить себе непристойно в присутності дитини, нецензурно лається, інколи вживає спиртне, палить в присутності дитини. Хлопчик з листопада 2023 року постійно проживає з ним. Він забрав хлопчика , бо він подзвонив , плакав і просив забрати його від матері, бо вона п"яна. За час проживання дитини з ним , матір не вживала ніяких заходів задля того щоб дитина проживала з нею, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з нею.

Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, щодо припинення стягнення аліментів. Вказала, що вона не проти того щоб дитина проживала з нею, але позивач забрав сина і син проживає з ним. Також , вказала , що вона позитивно характеризується з місця проживання, не притягувалася ніколи до жодних видів відповідальності. Те що вона зловживає спиртним є наклепом.

Представник відповідача ОСОБА_4 вказав, що місцем проживання дитини є місце її реєстрації. Вважає, що оскільки хлопчик зареєстрований за місцем проживання матері і судового рішення, яким би було визначено місце проживання дитини з батьком немає, то і причин припинення стягнення аліментів немає. Крім того вказав, що сторони домовилися, що дитина буде проживати періодично з кожним із них, про це вони написали відповідну заяву у школі, де навчається дитина. Але батько не виконує цієї письмової домовленості і забрав дитину до себе. Зауважив, що у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів, то вважає, що за таких умов не може бути припинене стягнення аліментів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від 26.09.2015 року, актовий запис 2203 (а.с.10)

Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.08.2023 року усправі №727/8060/23 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12)

Із довідки Чернівецького ліцею №19 ім. О. Кобилянської від 16.07.2024 року №01-26/603, вбачається, що ОСОБА_5 , навчається у 3-В класі Чернівецького ліцею №19 ім. О.Кобилянської. (а.с.13)

Із листа Чернівецького ліцею №19 ім. О. Кобилянської від 16.07.2024 року №01-26/602, вбачається що ОСОБА_5 проживає разом з батьком. Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини. Цікавиться його успіхами в навчальній діяльності та поведінкою в ліцеї, забезпечує дидактичною літературою для розвитку сина, прислухається до порад та рекомендацій класного керівника, систематично відвідує батьківські збори, бере активну участь у шкільному житті дитини. У батька з дитиною гарні довірливі стосунки.(а.с.14)

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 24.06.2024 року №2024/007366333, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.9 )

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 03.06.2024 року №2024/006467920, ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11)

Позивачем також надано диск із відеозаписом , з якого вбачається , що відповідач ОСОБА_3 палить цигарку в присутності малолітнього сина , при цьому нецензурно лається ( а.с.32)

Відповідач надала суду акт, обстеження житлово-побутових умов від 07.03.2024р., затверджений Начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради, згідно якого в квартирі за адресою АДРЕСА_2 проживає і має постійне місце реєстрації ОСОБА_5 , 2015 року народження (а.с. 38)

Відповідачем, також, надано акт оцінки потреб сім`ї від 29.02.2024р. №210/02-07 наданого Чернівецьким міським центром соціальних служб, за яким ОСОБА_6 станом на момент проведення обстеження проживає за адресою АДРЕСА_2 . (39-41)

21 лютого 2024 року о 03.11 год ОСОБА_3 зверталася до поліції із заявою про те, що на початку лютого 2024 року її колишній співмешканець ОСОБА_1 забрав до себе на кілька днів їхнього сина ОСОБА_5 2015 року нароження, однак з того часу по даний час син перебуває у батька, який відмовляється повертати його ( а.с.42)

Із заявою аналогічного змісту ОСОБА_3 зверталася до поліції 19.06.2024 року ( а.с.43-44)

Встановлено, що у ОСОБА_1 існує заборгованість зі сплати аліментів , яка станом на березень 2025 року складає 45 250.83 грн, що вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого Кіцманським ВДВС ( а.с.48)

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, та лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 92 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_5 вже тривалий час проживає разом з батьком - позивачем у справі. Зазначене відповідачем не спростовано.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що проживання дитини разом з ним є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дитини.

Суд не приймає до уваги надані відповідачем акт обстеження матерільно - побутових умов від 07.03.2024 року та акт оцінки потреб сім"ї від 29.02.2024 року, в яких зазначається про те, що дитина ОСОБА_5 проживає разом з матір"ю за адресою АДРЕСА_2 , оскільки такі дані спростовуються заявою ОСОБА_3 до поліції 21.02.2024 року, в якій остання зазначає, що дитина з батьком проживає з початку лютого 2024 року.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 206, 247, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 182-184, 273 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються , починаючи з 31.07.2023 року, на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.08.2003 року у справі № 727/8060/23.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07. 04.2025 року

Суддя Н.М. Танасійчук