Справа № 404/3225/20
Номер провадження 2/404/832/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року представник позивача звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, просив суд стягнути з відповідача на користь підприємства борг за послугу теплопостачання у сумі 47 337,26 грн., 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у розмірі 3 672,15 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у розмірі 10 731,69 грн., пеню відповідно до вимог ст. 549 ЦК України у розмірі 1 732,54 грн. Загальна сума боргу становить 63 473,64 грн. Також просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Позов мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

Відповідач проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1 МРМК» № 1067 від 28 квітня 2020 року, а відтак був споживачем теплової енергії, що надавалася до вказаного житла постачальником ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА».

На підставі договору від 20 вересня 2019 р. № 20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відступило КП «Теплоенергетик» право вимоги до відповідача про сплату заборгованості за спожиті ним послуги з централізованого опалення.

В подальшому послуги надавались в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , КП «Теплоенергетик».

Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою сторони фактично вступили в договірні відносини, проте відповідач протягом тривалого часу за надані послуги не розраховувався, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги централізованого постачання в сумі 47 337,26 грн. станом на червень 2020 року, за період з жовтня 2011 року по травень 2020 року включно.

Керуючись ст. 625 та 549 ЦК України, боржнику також нарахована сума 3% річних у розмірі 3 672,15 грн., індекс інфляції у розмірі 10 731,69 грн. та пеня у розмірі 1 732,54 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 липня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

02 вересня 2020 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позивачем не надано належних доказів того, що до КП «Теплоенергетик» перейшло право вимоги заборгованості, яка нібито виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», що свідчить про відсутність у КП «Теплоенергетик» прав на звернення до суду.

Вважає, що позивачем порушено строки звернення до суду. У позивача з 2011 року була реальна можливість довідатися про порушення свого права та своєчасно звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу. Вимоги позивача за період з жовтня 2011 року по червень 2017 року заявлені поза межами строків позовної давності.

Також, зазначав, що позивачем надавались неякісні послуги, у зв`язку з чим відповідач мав правомірні підстави відмовитись від їх отримання та відповідно не здійснювати їх оплату у повному обсязі. З метою встановлення факту надання виконавцем неякісних послуг відповідач у 2018 році звернувся до ДП «Кіровоградтепло» з відповідною заявою. У відповідь на звернення відповідача листом від 03 квітня 2018 року № Т-170/04 підтверджено, що при обстеженні квартири температурний режим в помешканні складав +13С, при санітарній нормі температури повітря в житлових приміщеннях +18С.

Обов`язок з укладання відповідних договорів прямо покладається на позивача, чого в порушення законодавства, ним зроблено не було.

07 вересня 2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказано, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо надання послуги. 20 березня 2018 року відповідач звернувся до ДП «Кіровоградтепло» про надання інформації щодо незадовільного теплопостачання помешкання. 03 квітня 2018 року було надано йому відповідь на звернення, провівши до цього обстеження помешкання відповідача встановлено, що невідповідність температури в помешканні існуючим санітарним нормам пов`язане з зашлакованим станом нагрівальних приладів та недбалим відношенням до збереження теплової енергії в квартирі, не вжиті заходи щодо утеплення квартири, а саме утеплення застарілих дерев`яних віконних рам та вхідних дверей, які пропускали холодне повітря із зовні, про що відповідач підтвердив власним підписом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2022 року провадження у справі зупинено, у зв`язку з смертю відповідача, до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2023 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2023 року замінено у справі відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та його спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2

13 червня 2024 року від представника відповідачів, адвоката Коротченка О.О. надійшла заява про застосування строку позовної давності.

13 червня 2024 року від представника відповідачів, адвоката Коротченка О.О. надійшли письмові пояснення по справі. Вказано, що ОСОБА_1 є онуком померлого боржника. Докази, які підтверджують, що позивач належним чином повідомляв боржника, а після його смерті спадкоємця відповідача про наявність боргу перед позивачем в передбачені ст. 1281 ЦК України строки та обов`язку його погасити в матеріалах справи відсутні. Не доведено, що спадкоємець знав про борги спадкодавця та не надано жодного належного та допустимого доказу підтвердження факту надсилання і отримання претензії кредитора відповідачем.

Вказано, що ОСОБА_3 не було складено заповіту. Онуки не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом, тому ОСОБА_1 не є належним відповідачем. Він проживає у квартирі, у зв`язку з тим, що 30 вересня 2021 року здійснив приватизацію квартири.

13 червня 2024 року від представника відповідачів, адвоката Коротченка О.О. надійшли письмові пояснення по справі. Вказано, що докази, які підтверджують, що позивач належним чином повідомляв боржника, а після його смерті спадкоємця відповідача про наявність боргу перед позивачем в передбачені ст. 1281 ЦК України строки та обов`язку його погасити в матеріалах справи відсутні. Не доведено, що спадкоємець знав про борги спадкодавця та не надано жодного належного та допустимого доказу підтвердження факту надсилання і отримання претензії кредитора відповідачем.

Позивачем безпідставно заявляються вимоги щодо стягнення пені та вважає, що позивач звернувся до суду зі спливом позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період до травня 2020 року.

09 липня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідачів, адвокат Коротченко О.О. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За правилами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

ОСОБА_3 проживав у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1 МРМК» №1067 від 28 квітня 2020 року, а відтак був споживачем теплової енергії, що надавалася до вказаного житла постачальником ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА».

Відповідно до вищевказаної довідки разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_1 .

На підставі договору від 20 вересня 2019 р. № 20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відступило КП «Теплоенергетик» право вимоги до відповідача про сплату заборгованості за спожиті ним послуги з централізованого опалення.

Згідно з п. 1.1, п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 № 20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (Первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договорами про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення (далі - Боржники) та за фактичними правовідносинами, які виникли між Первісним кредитором та Боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення Боржникам. За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржників належного виконання зобов`язань за Договорами та по фактичним правовідносинам.

В подальшому послуги надавались в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , КП «Теплоенергетик».

Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою сторони фактично вступили в договірні відносини, проте відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу за надані послуги не розраховувався, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги централізованого постачання в сумі 47 337,26 грн. станом на червень 2020 року, за період з жовтня 2011 року по травень 2020 року включно.

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим судом було замінено у справі вказаного відповідача на відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 вересня 2021 року. У вказаній квартирі він зареєстрований з 01 вересня 1999 року. Також у вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 18 січня 1977 року.

Загалом за період з жовтня 2011 року по травень 2020 року загальна заборгованість перед КП «Теплоенергетик» КМР» за надані послуги з теплопостачання становить 47 337,26 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України КП «Теплоенергетик» КМР» нарахував на прострочену заборгованість індекс інфляції, три проценти річних. Крім того, нарахував пеню.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачами з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін, а саме: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів (теплопостачання), а відповідачі отримували і користувалися цими послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення між учасниками цивільних відносин прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що викладено у правовій позиції Верховного Суду у справі № 638/11034/15-ц (постанова від 10.12.2018 року) та Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 (постанова від 20.04.2016 року).

Нормами ст. 162 ЖК України визначено обов`язок власника оплачувати всі комунальні послуги вчасно, в тому числі і послуги теплопостачання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року № 630 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Окрім цього за приписами ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як зазначено позивачем з жовтня 2011 року по травень 2020 року включно відповідачам було надано послугу з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було. Станом на червень 2020 року за відповідачами рахується заборгованість перед підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 47 337,26 грн.

В свою чергу, стороною відповідачів подана заява про застосування строків позовної давності з якою ознайомлено позивача.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Згідно норм ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Представник позивача звернувся до суду із позовом 01 червня 2020 року, при цьому просить стягнути з відповідачів заборгованість, що виникла за період часу із жовтня 2011 року по травень 2020 року.

Водночас із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що були здійснені сплати за нараховані позивачем комунальні послуги із вересня 2016 року, а отже перебіг позовної давності переривався.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідачів перед підприємством, за період з вересня 2013 року по червень 2020 року складає 42 615,96 грн. та підлягає стягненню з відповідачів.

Доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачі не надали.

У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми.

Враховуючи, що за договором про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року № 20/09-19/1 позивач набув лише право вимоги до відповідачів сплати заборгованості, нарахування ним на цю суму індексу інфляції та трьох процентів річних по вересень 2019 року суд вважає безпідставним так, як таке право вимоги первісний кредитор йому не передав. З огляду на застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України у позивача виникло з жовтня 2019 року.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01 жовтня 2019 року по 31 травня 2020 року.

Відповідно розмір 3% річних становить 190,69 грн. та 234,71 грн. - індекс інфляції.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

У відповідності до п. 31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житло-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Пеня згідно надано розрахунку за період з червня 2019 року по травень 2020 року, становить 1 732,54 грн.

Отже, з відповідачів слід стягнути на користь позивача пеню у розмірі 1 732,54 грн.

З урахуванням вищевказаного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають судові витрати в сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» заборгованість за послуги теплопостачання в загальній сумі 44 773,90 грн., з яких: основний борг в сумі 42 615,96 грн.; 3% річних в сумі 190,69 грн.; інфляційні втрати в сумі 234,71 грн.; пеня в сумі 1 732,54 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1051 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради», , місцезнаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, будинок № 23/16.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 09.04.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда