Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третя особа: треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав

встановив:

Позивач звернулась з позовом до відповідача в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме не допомагає матеріально дітям, не піклується про дітей, не приймає участі у їх вихованні. Діти на даний час проживають разом з матір`ю, перебувають на повному забезпеченні. Крім того відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 169 073 грн.

Позивач надала заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений судом.

Представник виконавчого комітету Миколаївської міської ради як органу опіки та піклування надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про народження р.н. G43/2016 згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року згідно якого було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2021 року згідно якого відкрито виконавче провадження № 64781348 з примусового виконання виконавчого листа № 490/5948/20 виданого 23.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення ними повноліття.

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2021 року згідно якої відкрито виконавче провадження № 64781157 з примусового виконання виконавчого листа № 490/5984/20 виданого 23.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на хх утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем згідно якого ОСОБА_2 станом на липень 2022 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_1 в розмірі 39574 грн.

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем згідно якого ОСОБА_2 станом на грудень 2022 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей в розмірі 129499 грн.

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем згідно якого ОСОБА_2 станом на квітень 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей .в розмірі 910 грн. З розрахунку вбачається, що відповідач частково погасив заборгованість.

Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2023 року згідно якого зареєстровано кримінальне провадження № 0000117 за заявою ОСОБА_1 за фактом ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів аліментів на утримання дітей з 11.03.2021 року ОСОБА_2 .

Судом досліджено висновок виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 05.06.2023 року про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Висновок містить посилання на те, що надані ОСОБА_1 документи є недостатньою доказовою базою злісного ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 частини першоїстатті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Сімейним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав щодо дітей.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції ( 995_004 ) не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

При позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність зміни ставлення до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому важливе значення має висновок виконкому органу місцевого самоврядування про доцільність або передчасність застосування такого заходу. Ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Більше того, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Дана позиція висловлена в рішенні Верховного суду у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017р.)

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів, що підтверджують систематичне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків чи щодо існування інших обставин на підтвердження підстав для позбавлення батьківських прав.

Ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав батька лише віддалить дітей від батька та призведе до остаточного розриву цих зв`язків.

Судом встановлено, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, не буде забезпечувати належний захист прав та інтересів дитини, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Загалом суд приходить до висновку, що в інтересах дітей є доцільним їх спілкування з батьком. За такого, вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,258-259,264-265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя