Справа № 138/342/25
Провадження №:2/138/428/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Савкової І.М.,розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4353950 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «45906».За умовами вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 8100 грн. на строк 360 днів (з 02 лютого 2024 року по 27 січня 2025 року) зі сплатою процентів кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало та надало кредит в сумі 8100 грн шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . За договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право грошової вимоги до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Відповідно до укладеного договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4353950 від 02.02.2024. Загальна сума заборгованості склала 66217,5 грн, з якої заборгованість за тіла кредиту 8100 грн, заборгованість за процентами 54067,5 грн, штрафні санкції 4050 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». В межах строку дії договору кредиту №4353950 від 02.02.2024 після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нарахувало проценти за користування кредитними коштами за 94 календарних дні за період з 26 жовтня 2024 року по 27 січня 2025 року в розмірі 19035 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.02.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав.10.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відзив мотивовано тим, щопозивачем не доведено факт укладання кредитного договору між ТОВ «ЛінеураУкраїна»та відповідачем, зокрема, не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалась в порядку визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалась електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документу. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема первинних документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, відповідачу не надано копії договору факторингу, з якого можна перевірити права та обов`язки позивача. Також, відповідач зазначив, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогамЗакону України «Про захист прав споживачів» та є несправедливими, зокрема, позивач жодним чином не вправі був нарахувати відсотки за користування кредитом на суму 19035 грн, за 94 дні в період з 26 жовтня 2024 року по 27 січня 2025 року.

Представник позивача адвокат Городніщева Є.О. надала відповідь на відзив, у якому не погоджується з доводами викладеними у відзиві та просить позов задовольнити повністю. Зазначає, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документу. Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості, що було надана до позову. Відповідач має примірники оригіналів кредитних договорів та паспортів споживчого кредиту, а доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк». Сума заборгованості за договором розрахована у відповідності до розрахунку заборгованості від ТОВ «Лінеура України». Як первісний кредитор ТОВ «Лінеура України» здійснив розрахунок відповідно до умов договору.Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, зазначеному в п.1.3. договору №4353950 від 02.02.2024. Зазначає, що нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Щодо договору факторингу, то строк його дії не сплив, докази оплати наявні у матеріалах справи, проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, витягів з реєстрів боржників додано до позовної заяви. Вказує, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

02 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , укладено договір №4353950 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у гривні на умовах, строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Умовами вказаного договору сторони, зокрема, передбачили наступне: тип кредиту - кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 8 100,00 грн.; строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору; тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору.

Згідно з п. 2.1. та п. 2.2. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 02.02.2024 або 03.02.2024.

У п. 9.9. Договору зазначено, що підписуючи цей Договір, клієнт підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація;про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на Вебсайті; за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися.

Повідомленням АТ КБ «Приват Банк» від 28.02.2025 підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (ІВАN НОМЕР_4 ), на яку 02.02.2024 здійснено переказ коштів IPAY_CREDIT_VISA1, Visa Direct, у сумі 8100 грн.

Судом встановлено, що договір №4353950 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.02.2024 укладений шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У відповідності до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідності до ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можутьвідступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.

За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресова пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що елекронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, відповідач, уклавши договір в електронній формі за допомогоюелектронного підпису одноразовим ідентифікатором «45906», погодився з умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст.10561Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Положеннями частини 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовійформі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертної цієї статті, не може перевищувати 1%.

Відповідач зазначає, що позивач жодним чином не вправі був нараховувати відсотки за користування кредитом у сумі -19035 грн за 94 дні в період з 26 жовтня 2024 року по 27 січня 2025 року, оскільки позивач ТОВ «Фінтраст Капітал» не надавав відповідачеві жодних кредитів.

Разом з тим, судом встановлено, що 25.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, та ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, був укладений Договір факторингу №25/10/2024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу в повному обсязі відповідно до п. 3.3. цього Договору на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.

Відповідно до п.3.3. Договору факторингу ціна продажу за Договором становить 52,85 грн.

25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до Договору факторингу, кількість боржників 6 091.

Також був складений Реєстр боржників (Додаток №1 до Договору факторингу).

Матеріали справи свідчать, що позивачем на виконання умов Договору факторингу були перераховані ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти за платіжними інструкціями.

Таким чином, виходячи з умов Договору факторингу позивач у даній справі став кредитором за кредитним договором, укладеними ТОВ «Лінеура Україна» та позичальниками, в тому числі і за Договором №4353950, ОСОБА_1 .

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

У відповідності до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту ні позивачу, ні первісному кредитору ТОВ «Лінеура Україна».

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо стягнення заборгованості за процентами.

За даними поданого розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладення договору, а саме з 02.02.2024 по 25.10.2024, у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 54067,5 грн.

Враховуючи, що за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахування процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню.

Згідно п.1.1. договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до умов строк дії п.1.3 договору №4353950 строк кредиту 360 днів: з 02.02.2024 по 27.01.2025.

Станом на дату укладення договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024, строк дії договору №4353950 від 02.02.2024 не закінчився.

А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26.10.2024 по 27.01.2024 (94 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартної процентною ставкою, у сумі 19035 грн.

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3 договору №4353950 від 02.02.2024, а тому заборгованість за нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 73102,5 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 54067,5 грн та проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у сумі 19035 грн.)

Відповідачем не спростовано наявності заборгованості перед позивачем у загальній сумі 81202,5 грн., з яких 8100 грн. основного боргу, 54067,5 грн. заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором, 19035 грн сума заборгованості за процентами нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 94 календарних дні.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем не спростовано факт укладення кредитного договору №4353950 від 02.02.2024 та перерахування останньому кредитних коштів, так як суду не надано жодних доказів на підтвердження даних заперечень.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеними договорами й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, пунктом 4.8. якого визначено, що клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту про надання правничої допомоги протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції по справі законної сили; Заявку №6432 на виконання доручення від 31.12.2024 до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 на загальну суму робіт у 10 000,00 грн.; рахунок на оплату №6432/01-2025 від 27.01.2025 на суму 10 000,00 грн; Акт №6432 від 27.01.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-224 від 10.12.2024 на суму 10 000,00 грн.

Вказані документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу.

Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги підлягають повному задоволенню, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 10000,00 грн.

В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 626, 634, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 7 ч. 13, 12, 76-81, 89, 137, 141, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 289ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2) заборгованість в розмірі 81202 (вісімдесят одна тисяча двісті дві) гривні 50 копійок, яка складається із заборгованості за основним боргом - 8100 (вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 54067 (п`ятдесят чотири тисячі шістдесят сім) гривень 50 копійок, заборгованості за процентами нарахованих за 94 календарних днів - 19035 (дев`ятнадцять тисяч тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження:03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44559822.

Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя: І.М. Савкова