ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2921/24

Провадження № 22-ц/820/734/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

учасники справи: представник апелянта адвокат Костюкович Д.К.,

представник позивача адвокат Бацюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року (суддя Вдовичинський А.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.10.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №103507755, в сумі 15000 грн., строком на 15 днів, процентна ставка 1,25% на суму залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процента ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту, однак відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року боржника ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року ОСОБА_1 .

Отже, позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача.

Станом на 08 квітня 2024 року загальний розмір заборгованості по кредитному договору становить 92962,50 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 76312,50 грн., заборгованість за процентами 0,00 грн., заборгованість з комісії 1650,00 грн.

Посилаючись на зазначене, ТОВ «Коллект Центр» просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року у розмірі 92962,50 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 17 000 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит від 22.10.2021 р. № 103507755 в розмірі 64462,50 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 47812,50 грн. заборгованість по відсотках, 1650,00 грн. заборгованість з комісії; 2099,70 грн. судового збору; 2773,70 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася кредитна заборгованість. Суд першої інстанції врахувавши, що відповідачем визнано заборгованість за кредитним договором в частині тіла кредиту 15 000 грн., відсотків за користування кредитом в розмірі 2812,50 грн., комісії - 1650,00 грн., а також те, що після строку кредитування 06.11.2021 року, мала місце пролонгація кредитного договору відповідно до положень п.2.3.1.2 даного договору, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів, дійшов висновку про стягнення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 64462,50 грн., з яких: тіло кредиту 15 000 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 2812,50 грн., комісія - 1650,00 грн., 45 000 грн. - відсотки за період пролонгації кредитного договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення 45000 грн. заборгованості по відсотках та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у частині таких позовних вимогах.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції незаконно стягнув із відповідача 45000 грн. відсотків за користування кредитом, оскільки така сума нарахована поза межами строку кредитування. Вказаний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16. Спірний кредитний договір укладено строком на 15 днів та ним чітко визначено розмір процентів 2812,50 грн., що відповідає строку кредитування та розміру процентної ставки, а отже саме ця сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно оцінив укладений сторонами договір та допустив неправильне застосування вищенаведених норм чинного законодавства, які регулюють спірні відносини та поширюються на укладений договір в частині встановлення строку кредитування, його продовженні і нарахування відсотків за споживчим кредитом. Відповідач не підписував жодних додаткових угод про продовження строку кредитування і тому не може бути зобов`язаний сплачувати відсотки після закінчення встановленого договором строку кредитування.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект центр» не погоджується із доводами апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що за умовами кредитного договору, із якими погодився відповідач, строк кредитування, продовжився з урахуванням пролонгації, умова якої була погоджена обома сторонами кредитного договору.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Костюкович Д.К. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача адвокат Бацюк О.М. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 15000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 2812,50 грн. заборгованості по відсотках та 1650,00 грн. комісії, учасниками по справі не оскаржується, а отже апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Судом встановлено, що 22.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №103507755.

Відповідно до п.1.2. договору сума кредиту становить 15 000,00 грн. Згідно п.1.3. договору кредит надається строком на 15 днів з 22.10.2021 року. За п.1.4. договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 06.11.2021 року. Пунктом 1.5.1 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1650,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. За п.1.5.2. договору проценти за користування кредитом становить 2812,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. За п.1.6 договору стандартна процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.59).

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року є графік платежів.

Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 є паспорт споживчого кредиту.

Анкета-заява на кредит №103507755 від 22.10.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан».

Як вбачається з довідки про ідентифікацію, відповідачем прийнято умови договору шляхом використання одноразового ідентифікатора «Z86450» за номером телефону позичальника НОМЕР_1 .

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зокрема, відповідно до платіжного доручення 34126559 перераховано 15000 грн. на карту НОМЕР_2 .

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у т.ч. за договором про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Вказані обставини підтверджуються копіями: договору про відступлення прав вимоги №17-01/2022-54 від 17.01.2022, акта прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги №17-01/2022-54 від 17.01.2022, реєстру та витягу з реєстру боржників до договору №17-01/2022-54 про відступлення прав вимоги від 17.01.2022 (а.с.16-21), платіжного доручення №321380005 від 18.01.2022 року.

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит №103507755 від 22.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем Вказані обставини підтверджуються копіями: договору про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, акта прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, реєстру та витягу з реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 (а.с.22-27).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Пунктом 2.3.1.2 кредитного договору №103507755 від 22.10.2021 року передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування(з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження ) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних(базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних(базових) умовах 60 днів.

З відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103507755 вбачається, що останнім днем дії кредитного договору було 06.11.2021, проте відповідач не здійснив оплату за Кредитним договором ні по прострочених зобов`язаннях по процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту, тому враховуючи п. 2.3.1.2 Договору строк користування кредитом було автопролонговано на 60 днів, оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, а саме з 07.11.2021 по 05.01.2022 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у сумі 45000 грн. за період дії договору про споживчий кредит № 103507755 з врахуванням його пролонгації.

З огляду на зазначене твердження апелянта щодо нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування спростовуються вищезазначеними обставинами та підлягають відхиленню.

Відповідно до частини 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення договору), зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Як вбачається із матеріалів справи, умови договору про споживчий кредит № 103507755 від 22.10.2021 року, в односторонньому порядку сторонами не змінювались, сторони погодили між собою такі умови, що підтверджується їх підписами в кредитному договорі, тому доводи апеляційної скарги про те, що пункт 2.3.1.2 такого договору є нікчемним слід відхилити.

Крім того, оскільки строк дії договору про споживчий кредит № 103507755 від 22.10.2021 року закінчився 05 січня 2022 року, тому підстав для застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» до правовідносин, які виникли між сторонами, не вбачається.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк