СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/67/25
ун. № 759/7125/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладенням арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що наразі позивачу 83 роки і вона перебуває у важкому стані, тому є підставі вважати, що у разі настання смерті позивача, квартира може бути відчужена на користь третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України випливає, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З поданої заяви не вбачається наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити, оскільки договір довічного утримання вже передбачає заборону на відчуження майна, що є достатнім заходом для забезпечення інтересів сторін.

Таким чином, у задоволенні клопотання про накладення арешту на квартиру слід відмовити, оскільки це не відповідає принципам розумності та пропорційності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко