Справа № 307/1230/25
Провадження № 2-з/307/6/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яцишина Івана Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником транспортного засобу "VWJetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який він надав у користування ОСОБА_4 . Коли у нього виник намір повернути автомобіль, ОСОБА_4 повідомив його, що автомобіль не поверне та такий є перереєстрованим на іншого власника, хоча таких повноважень останньому він не надавав. Після звернення до адвоката йому стало відомо, що відповідно до Договору комісії № 8126/23/000466 від 22 червня 2023 року та Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8126/23/000466 від 23 червня 2023 року вказаний транспортний засіб продано ОСОБА_5 та змінено реєстраційні номерні знаки на НОМЕР_3 . Зазначає, що ніколи не укладав будь-яких договорів комісії відносно транспортного засобу "VWJetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , і вважає, що його майном незаконно володіють, коштів за продаж такого не отримував.

Просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та зобов`язати передати транспортний засіб "VWJetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер після державної перереєстрації НОМЕР_3 , та ключі до замка запалювання даного автомобіля на ОСОБА_1 .

Крім цього, одночасно, позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій зазначає, що ним подано до Тячівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зазначає, що у зв`язку з високою ціною позову, високих ризиків продажу майна іншим, третім особам, а також сумнівів у добросовісності відповідача, вважає необхідним вжиття заходів щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

Просить у порядку забезпечення позову, постановити ухвалу, якою накласти арешт (заборона відчуження) на транспортний засіб "VWJetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 , реєстраційний номер після державної перереєстрації НОМЕР_3 , та належить ОСОБА_3 , до набрання рішенням по справі законної сили.

Відповідно до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, учасники справи в судове засідання не викликалися.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без руху.

14 червня 2021 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/8567/20 зробив висновок, що законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі. Для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно. Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Із договору комісії № 8126/23/000466 від 22 червня 2023 року відомо, що ОСОБА_1 доручив комісіонеру продати належний йому транспортний засіб "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 .

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8126/23/000466 від 23 червня 2023 року, ОСОБА_3 купив транспортний засіб "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

Із акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8126/23/000110 від 23 червня 2023 року відомо, що власником автомобіля "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , а покупцем є ОСОБА_3 .

Згідно відповіді територіального сервісного центру МВС № 2143 від 21 лютого 2025 року відомо, що транспортному засобу "VolkswagenJetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , після перереєстрації видано номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Пунктом 1 частини першою статті 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднить виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Оскільки предметом спору, який виник між сторонами у справі, є транспортний засіб "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на вказаний транспортний засіб, оскільки без вказаного забезпечення позову може утруднитись виконання можливого рішення.

На думку суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно є достатнім та дієвим для захисту прав та інтересів позивача, а також унеможливлює відчуження майна на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно.

При цьому суд зазначає, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, є тимчасовим обмеженням та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, слугуватиме лише заходом запобігання можливих порушень прав позивача, охорони його матеріально-правових інтересів.

Накладення арешту на транспортний засіб "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Щодо права суду, відповідно до вимог частини першої статті 154 ЦК України, вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, зустрічного забезпечення, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, у розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Обраний вид забезпечення позову не призводить до понесення додаткових витрат відповідача унаслідок його застосування, і крім цього, відсутні підстави вважати, що таке забезпечення завдасть відповідачу збитків унаслідок застосованого судом заходу забезпечення позову.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Аналіз пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України свідчить про те, що для його застосування необхідно встановити сукупність таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України;

2) позивач або взагалі не має на території України майна або розмір (вартість) його майна на території України недостатній для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Тобто на суд покладається обов`язок застосувати зустрічне забезпечення лише за наявності одночасного встановлення зазначених обставин у їх сукупності.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 295/940/20 (провадження № 61-5047св21), від 01 квітня 2020 року у справі № 318/854/18 (провадження № 61-11466св19).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149, 150,154, 247, 258 261ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яцишина Івана Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт (заборона відчуження) на транспортний засіб "Volkswagen Jetta", 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 , реєстраційний номер після державної перереєстрації НОМЕР_3 , та належить ОСОБА_3 , до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Закарпатського апеляційного суду.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 , проживає за адресою: 81021, Львівська область, Яворівський район, с. Нагачів, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя В.В. Ніточко