Справа № 138/3698/24
Провадження №:2/138/277/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 124712 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 14.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивачем укладено договір факторингу № 14062024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Договором про споживчий кредит № 124712 від 08.12.2023, заборгованість за яким становила 21157,12 грн., з яких 8021,37 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 3834,75 грн. сума заборгованості за відсотками та 301 грн. сума заборгованості за комісією.

Також, 11.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 4121177 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Договором позики № 4121177 від 11.12.2023, заборгованість за яким становила 38565,00 грн., з яких 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 29565,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1045498 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 30.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 30052024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 1045498 від 08.10.2023, заборгованість за яким становила 19399,98 грн., з яких 3999,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 15400,01 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 12.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 7263783 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 27.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 7263783 від 12.11.2023, заборгованість за яким становила 13820,18 грн., з яких 4980,10 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 8840,08 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 25.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 34734-11/2023 та Кредитний договір № 34611-11/2023 в електронній формі, підписані електронним підписом позичальника, за умовами яких товариство надало відповідачу фінансові кредити на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами. 29.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 29042024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 3444734-11/2023 від 25.11.2023, заборгованість за яким становила 25800 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 19800 грн. сума заборгованості за відсотками та за Кредитним договором № 34611-11/2023 від 25.11.2023, заборгованість за яким становила 25800 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 19800 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 31.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 48760-12/2023 в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах платності строковості та зворотності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором № 48760-12/2023 від 31.12.2023, заборгованість за яким становила 8000 грн., з яких 2000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6000 грн. сума заборгованості за відсотками.

Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача за вказаними вище кредитними договорами ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаними кредитними договорами в загальній сумі 143542,28 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22.01.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо Договору № 124712

Судом встановлено, що 08.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 124712, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній в п. 2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користуванням кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с. 12-15).

Вказаний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця (п. 5.1 Договору).

Пунктами 2.2.1, 2.3-2.2.6.1 Договору сторони погодили умови надання кредиту, порядок і графік повернення кредиту та сплати процентів, зокрема: сума кредиту становить 9334,00 грн. та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 7000,50 грн. на № рахунки/картки позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 2333,50 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини; проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 460,00% річних, тип процентної ставки фіксована, проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту, протягом строку кредитування; знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн., стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн.; комісія за надання кредиту складає 2333,50 грн., що нараховується та підлягає оплаті одноразово в день укладення цього одговору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини; загальний строк кредитування складає 70 днів з 08.12.2023 по 16.02.2024; строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів, періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом: 1 раз на два тижні.

Відповідно до довідки № 2 ТОВ «ФК «Кредіплюс» про успішність операції згідно договору № 1412/22-1 від 14.12.2022 укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», 08.12.2023 ТОВ «ФК «Кредіплюс» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 7000,50 грн.

До позовної заяви позивачем приєднано Графік платежів за кредитним договором №124712 від 08.12.2023 як Додаток до Договору та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Стандартизована форма) (а.с. 15-зворотній бік, 16-17).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «ФК «Кредіплюс» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Також, судом встановлено, що 14.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредіплюс» та позивачем укладено договір факторингу № 14062024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 18-20).

Згідно з п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 14062024 від 14.06.2024 підписаний сторонами (а.с. 21).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 124712 загальна сума заборгованості за яким станом на 14.06.2024 становила 12157,12 грн., з яких 8021,37 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3834,75 грн. сума заборгованості за відсотками; 301 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 22).

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 124712 від 08.12.2023 за період з 14.06.2024 по 30.11.2024, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.06.2024 становила 12157,12 грн., з яких 8021,37 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3834,75 грн. сума заборгованості за відсотками нарахованими; 301,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 23).

Разом з тим, позивачем не надано розрахунку заборгованості позивача в період з часу укладення кредитного договору 08.12.2023 по 14.06.2024 (дату переходу прав вимоги до позивача за вказаним вище кредитним договором).

Також, згідно вказаного вище розрахунку сума заборгованості за основною сумою боргу становить 8021,37 грн. однак, як вбачається з довідки про успішність операції з перерахунку кредитних коштів відповідачу було перераховано грошові кошти в сумі 7000,50 грн, в той час як п. 2.2.1 договору визначено, що сума кредиту становить 9334,00 грн.

Крім того, викладений позивачем розрахунок не містить значення ставок процентів, підстав їх нарахування та періоду, з огляду на що зазначену в ньому суму заборгованості неможливо перевірити жодними математичними розрахунками, надати контррозрахунок тощо.

При цьому, будь-яким іншим належним та допустимим доказом заявлений позивачем розмір заборгованості не підтверджується.

Договір факторингу та витяг з реєстру боржників, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості, оскільки будь-яких доказів на підтвердження конкретної суми отриманих відповідачем кредитних коштів відповідно до укладеного договору, а також доказів часткової сплати відповідачем заборгованості за тілом кредиту чи відсотками, позивачем не надано.

Надані позивачем договір факторингу та витяг з реєстру боржників до договору факторингу самі по собі не є належними та допустимими доказами наявності заборгованості та її розміру за договором.

Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20 засадничі принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20).

Враховуючи викладене, суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримала кредитні кошти за кредитним договором № 124712 від 08.12.2023, в подальшому порушила обов`язок із їх повернення, тобто не виконувала, або неналежним чином виконувала умови кредитного договору № 124712 від 08.12.2023, а також не надав доказів на підтвердження нарахованої суми заборгованості за процентами за користування кредитними коштами та за комісією.

Щодо Договору № 4121177.

Суд встановив, що 11.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4121177. Відповідно до п. 22 Договору, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу (а.с. 27-29).

Пунктом 2 Договору сторони погодили умови, позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, зокрема, сума позики - 9000,00 грн., строк позики 20 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 53,81 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою 3,00%. Дата надання позики 11.12.2023, дата повернення 31.12.2023, знижена процентна ставка 0,01% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 3,50 % за день.

Згідно з п. 4 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою.

Також, судом встановлено, що 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 31-32).

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників № 24 за договором факторингу № 14/06/21, підписаного 16.05.2024, позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 4121177 на загальну суму заборгованості 38565,00 грн., яка складається з: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29565,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 36).

На підтвердження суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 4121177 від 11.12.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 16.05.2024 по 30.11.2024 (а.с. 37), з якого вбачається, що станом на 16.05.2024 заборгованість відповідача становила 38565,00 грн, з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 29565,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також позивачем до позовної заяви надано детальний розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 11.12.2023 по 16.05.2024, з якого вбачається, що 11.12.2023 нараховані відсотки в сумі 4842,9 грн., з 12.12.2023 по 30.12.2023 відсотки нараховувались по 0,9 грн. в день, в подальшому з 01.01.2024 по 14.04.2024 відсотки нараховані по 270 грн. в день. Крім того, в розрахунку міститься графа про сплату відсотків в сумі 3645 грн. 31.12.2023.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування відповідачу грошових коштів щодо укладеного договору позики № 4121177 від 11.12.2023 в сумі 9000,00 грн.

Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем отриманими від позики коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) за вказаним договором позики, зокрема і докази внесення відповідачем грошових платежів в рахунок часткового погашення заборгованості за договором позики.

Суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником грошових коштів за договорами позики, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків.

За вказаних обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза договором позики № 4121177 від 11.12.2023 в сумі 38565,00 грн. є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаних позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо договору № 1045498.

Судом встановлено, що 08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1045498. Відповідно до п. 1.1 укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.44-47).

Відповідно до умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Селфі Кредит» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 4000,00 грн., а відповідач зобов`язалась повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (п. 1.2, 1.3 Договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами згідно п. 2.1 договору (п. 2.4 договору).

08.10.2023 ТОВ «Селфі Кредит» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 4000,00 грн., що підтверджується листом Вих. № 20241118-6 від 18.11.2024 ТОВ «Пейтек», згідно якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит»: 08.10.2023 о 21:43:27 на суму 4000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 .

Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору.

Пунктом 1.5 договору визначено, що тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору

З Графіку кредиту, що є Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 1045498 від 08.10.2023, вбачається, що строк на який надано кредит становить 360 календарних дні, сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 31680,00 грн. та всього до сплати 35680 грн.

Також позивачем до позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)) (а.с. 48).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р208 і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Селфі Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 1045498 від 08.10.2023 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 4000,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору.

Також, судом встановлено, що 30.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 30052024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою не настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1 Договору) (а.с. 49-51).

Згідно з п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29072024 від 29.07.2024 підписаний сторонами (а.с. 52).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1045498 загальна сума заборгованості за яким станом на 30.05.2024 становила 19399,88 грн., з яких 3999,97 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15400,01 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 53).

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 1045498 від 08.10.2023, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.05.2024 становить 19399,88 грн., з яких 3999,97 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15400,01 грн. сума заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 08.10.2023 по 30.05.2024.

З вказаного розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за ставкою 2,2 % в день в сумі по 88 грн. Також, розрахунок містить відомості про часткове погашення відповідачем суми кредиту та відсотків, а саме: 07.11.2023 - 0,01 грн. тіла кредиту та 2640 грн. відсотків; 07.12.2023 0,02 грн. тіла кредиту та 2639,99 грн.

Вказаний розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок вірним.

Враховуючи викладене вище, а також зважаючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором № 1045498 від 08.10.2023 в сумі 19399,88 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо договору № 7263783.

Судом встановлено, що 12.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 7263783 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 58-63).

Відповідно до пунктів 1.3-1.5 Договору сторони погодили наступні умови, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн.; строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього договору; тип процентної ставки фіксована; за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

До позовної заяви позивачем приєднано Графік платежів за договором про надання споживчого кредиту №7263783 від 12.11.2023 як Додаток №1 до Договору, Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Стандартизована форма) (а.с. 63, 64-65).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Також, судом встановлено, що 27.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 66-68).

Згідно з п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 27092024 від 27.09.2024 підписаний сторонами (а.с. 69).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 7263783 загальна сума заборгованості за яким станом на 27.09.2024 становила 13820,18 грн., з яких 4980,10 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8840,08 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 70).

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_2 .

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 7263783 від 12.11.2023, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 27.09.2024 по 30.11.2024 становить 13280,18 грн., з яких 4980,10 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту (станом на 27.09.2024); 8840,08 грн. сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом (станом на 27.09.2024) (а.с. 71).

Також позивачем до позовної заяви надано детальний розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 12.11.2023 по 26.09.2024, з якого вбачається, що з 12.11.2023 по 11.12.2023 відсотки нараховувались за зниженою відсотковою ставкою по 9,95 грн. в день, в подальшому з 13.12.2023 по 10.03.2024 відсотки нараховані за стандартною ставкою по 99,10 грн. в день. Також в розрахунку міститься графа про сплату заборгованості в сумі 298,50 грн. 09.12.2023, з яких 19,90 тіло кредиту, 278,60 грн. - відсотки.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування відповідачу грошових коштів щодо укладеного Кредитного договору № 7263783 від 12.11.2023 в сумі 5000,00 грн.

Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем отриманими від позики коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) за вказаним договором позики, зокрема і докази внесення відповідачем грошових платежів в рахунок часткового погашення заборгованості за договором позики.

Суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником грошових коштів за договорами позики, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків.

За вказаних обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза Кредитним договором № 7263783 від 12.11.2023 в сумі 13820,18 грн. є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаних позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо договору № 34734-11/2023 та договору № 48760-12/2023.

Судом встановлено, що 25.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 34734-11/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (а.с. 77-79).

Відповідно до п. 2.18 Договору, укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладанням договору, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта.

Згідно з п. 1.2 договору, кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 25.11.2023, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, дата погашення кредиту 18.11.2024.

Пунктом 1.4 визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування вказаного в п. 1.2 цього договору.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 протягом одного робочого дня з дня прийому рішення про видачу кредиту (п. 1.6 Договору).

25.11.2023 ТОВ «Аванс Кредит» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 6000,00 грн., що підтверджується копією повідомлення Вих. № 3466_05 від 07.01.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.11.2023 о 18:35:09 на суму 6000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua 312764785, призначення платежу: Зарахування 6000 грн. на карту НОМЕР_4 .

Згідно з п. 1.5 договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № до цього Договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.

Також позивачем до позовної заяви додано Графік платежів як Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 34734-11/2023 та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с. 80, 81-82).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W9623 і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Аванс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 34734-11/2023 від 25.11.2023 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6000,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору.

Також судом встановлено, що 25.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 34611-11/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (а.с. 84-86).

Відповідно до п. 2.18 Договору, укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладанням договору, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта.

Згідно з п. 1.2 договору, кредит надається строком на 360 днів, дата надання кредиту 25.11.2023, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, дата погашення кредиту 18.11.2024.

Пунктом 1.4 визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування вказаного в п. 1.2 цього договору.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 протягом одного робочого дня з дня прийому рішення про видачу кредиту (п. 1.6 Договору).

25.11.2023 ТОВ «Аванс Кредит» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 6000,00 грн., що підтверджується копією повідомлення Вих. № 3466_04 від 07.01.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.11.2023 о 16:55:05 на суму 6000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua 312745612, призначення платежу: Зарахування 6000 грн. на карту НОМЕР_4 .

Згідно з п. 1.5 договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № до цього Договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.

Також позивачем до позовної заяви додано Графік платежів як Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 34611-11/2023 та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с. 87, 88-89).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8018 і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Аванс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 34611-11/2023 від 25.11.2023 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6000,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору.

Також, судом встановлено, що 29.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 29042024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою не настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1 Договру) (а.с. 91-92).

Згідно з п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29042024 від 29.04.2024 підписаний сторонами (а.с. 93).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 34734-11/2023 загальна сума заборгованості за яким станом на 29.04.2024 становила 25800 грн., з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19800,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також за Договором № 34611-11/2023 загальна сума заборгованості за яким станом на 29.04.2024 становила 25800 грн., з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19800,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 94).

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з детальним розрахунком заборгованості за Договором № 34734-11/2023 від 25.11.2023, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.04.2024 становить 28500 грн., з яких 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 19800 грн. сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 25.11.2023 по 29.04.2024.

Згідно з детальним розрахунком заборгованості за Договором № 34611-11/2023 від 25.11.2023, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.04.2024 становить 28500 грн., з яких 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 19800 грн. сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 25.11.2023 по 29.04.2024.

Вказані розрахунки здійснено в межах погоджених сторонами строків договорів з застосуванням процентної ставки визначеної договорами, а тому суд вважає вказані розрахунки вірними.

Враховуючи викладене вище, а також зважаючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеними договорами й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором № 34734-11/2023 від 25.11.2023 в сумі 25800,00 грн., та за Договором № 34611-11/2023 від 25.11.2023 в сумі 25800 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо договору № 48760-12/2023.

Судом встановлено, що 31.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 48760-12/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (а.с. 95-97).

Відповідно до п. 2.18 Договору, укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладанням договору, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта.

Згідно з п. 1.2 договору, кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту 31.12.2023, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, дата погашення кредиту 28.04.2024.

Пунктом 1.4 визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування вказаного в п. 1.2 цього договору.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 протягом одного робочого дня з дня прийому рішення про видачу кредиту (п. 1.6 Договору).

31.12.2023 ТОВ «Аванс Кредит» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 2000,00 грн., що підтверджується копією повідомлення Вих. № 3466_05 від 07.01.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 31.12.2023 о 16:55:04 на суму 2000,00 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua 326769905, призначення платежу: Зарахування 2000 грн. на карту НОМЕР_4 .

Згідно з п. 1.5 договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № до цього Договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.

Також позивачем до позовної заяви додано Графік платежів як Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 48760-12/2023 та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с. 98, 99-100).

Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1286 і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.

Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Аванс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 48760-12/2023 від 31.12.2023 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 2000,00 грн., а відтак і факт укладення кредитного договору.

Також, судом встановлено, що 24.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою не настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1 Договру) (а.с. 101-103).

Згідно з п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 24052024 від 24.05.2024 підписаний сторонами (а.с. 104).

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 48760-12/2023 загальна сума заборгованості за яким станом на 24.05.2024 становила 8000 грн., з яких 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 105).

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з детальним розрахунком заборгованості за Договором № 48760-12/2023 від 31.12.2023, доданим до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24.05.2024 становить 8000 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 6000 грн. сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 31.12.2023 по 28.04.2024.

Вказаний розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок вірним.

Враховуючи викладене вище, а також зважаючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором № 48760-12/2023 від 31.12.2023 в сумі 8000,00 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 78999,98 грн. (19399,98 грн.+25800 грн. + 25800 грн. +8000 грн.), тобто 55,04 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1666,61 грн., а судовий збір у сумі 1361,39 грн. суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 1050 ЦК України, ст.ст. 7 ч. 13, 12, 76-81, 89, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 289ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, IBAN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість в загальному розмірі 78999(сімдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн. 61 коп.

Судовий збір в сумі 1361 (одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 39 коп. залишити за позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014.

Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович, адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_7 .

Суддя: Т.Ю. Холодова