Справа №489/7075/24
Провадження №2/487/747/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.04.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3 200, 00грн, витрати по сплаченому судовому збору у розмірі та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 352,00 грн.

Свій позов банк обґрунтував тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - ПрАТ «СК «ВУСО») та ОСОБА_3 (надалі - Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту N? -15-01 від 03.02.2023 року, предметом якого були майнові інтереси cтрахувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chery Tiggo 7 Pro» д.н.з. « НОМЕР_1 ».У відповідності до умов даного lоговору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь cтрахувальника страхове відшкодування. Водій ОСОБА_2 , 22.12.2023 о 17:10 год. в м. Миколаєві, Інгульський р-н, вул. Троїцька, 240/5, керуючи т/з ВАЗ 21051 д/н НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп?яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA SPORTEGE д/н « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалась по переду. Після чого т/з KIA SPORTEGE « НОМЕР_4 » здійснив самовільний рух в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом CHERY TIGGO 7 PRO д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 , який рухався попереду, після чого місце пригоди залишив. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Дії водія ОСОБА_2 поліцейський уповноваженого підрозділу поліції кваліфікував за статтями ст.122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2024 року по справі N? 489/258/24, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачених статтями ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів та його вина у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу«Chery Tiggo 7 Pro» д.н.3. « НОМЕР_1 », був організований огляд автомобіля. Згідно рахунку-фактури N? CЧ-0000019 від 22.01.2024 р. вартість відновлюваного ремонту Chery Tiggo 7 Pro» д.н.з. « НОМЕР_5 » склала: 79 169,99 гривень. Факт ДТП 22.12.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 45 427,05 гривень. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов?язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту N? 2337704-1 від 05.02.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 45 427,05 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією N? 7852 на суму 45 427,05 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 45 427,05 грн. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 45 427,05 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 22.12.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 45 427,05 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21051» д/н « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом N? НОМЕР_6 в АТ «СК «Країна», то керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч.1 ст. 1191 Цк України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «КРАЇНА», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом N? CA 41343 з вирахуванням розміру зносу деталей та розміру франшизи - 3 200,00 грн. згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 3 200,00 гривень, тобто розмір франшизи. 15.04.2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 15/04/2024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору, в тому числі і право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування N? -15-01 від 03.02.2023 року. Отже до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми збитків в порядку регресу в розмірі 3 200,00 гривень. 30.04.2024 та повторно 23.05.2024 відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування вказаної суми збитків, проте ОСОБА_2 жодних дій щодо погашення заборгованості у добровільному порядку вчинено не було, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО та ОСОБА_3 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту N? -15-01 від 03.02.2023 року, предметом якого були майнові інтереси cтрахувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chery Tiggo 7 Pro» д.н.з. « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь cтрахувальника страхове відшкодування.

Водій ОСОБА_2 , 22.12.2023 о 17:10 год. в м. Миколаєві, Інгульський р-н, вул. Троїцька, 240/5, керуючи т/з ВАЗ 21051 д/н НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп?яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA SPORTEGE д/н « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалась по переду. Після чого т/з KIA SPORTEGE « НОМЕР_4 » здійснив самовільний рух в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом CHERY TIGGO 7 PRO д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 , який рухався попереду, після чого місце пригоди залишив.

Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Дії водія ОСОБА_2 поліцейський уповноваженого підрозділу поліції кваліфікував за статтями ст.122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2024 року по справі N? 489/258/24, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачених статтями ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів та його вина у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена.

Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу«Chery Tiggo 7 Pro» д.н.3. « НОМЕР_1 », був організований огляд автомобіля.

Згідно рахунку-фактури N? CЧ-0000019 від 22.01.2024 р. вартість відновлюваного ремонту Chery Tiggo 7 Pro» д.н.з. « НОМЕР_5 » склала: 79 169,99 гривень.

Факт ДТП 22.12.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 45 427,05 гривень.

За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов?язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту N? 2337704-1 від 05.02.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 45 427,05 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією N? 7852 на суму 45 427,05 грн.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 45 427,05 грн. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 45 427,05 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 22.12.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 45 427,05 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21051» д/н « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом N? НОМЕР_6 в АТ «СК «Країна», то керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч.1 ст. 1191 Цк України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «КРАЇНА», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом N? CA 41343 з вирахуванням розміру зносу деталей та розміру франшизи - 3 200,00 грн. згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 3 200,00 гривень, тобто розмір франшизи.

15.04.2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 15/04/2024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору, в тому числі і право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування N? -15-01 від 03.02.2023 року. Отже до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми збитків в порядку регресу в розмірі 3 200,00 гривень.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ПрАТ «СК «ВУСО» до ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована.

30.04.2024 та повторно 23.05.2024 відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування вказаної суми збитків, проте ОСОБА_2 жодних дій щодо погашення заборгованості у добровільному порядку вчинено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної події, яка мала місце 22.12.2023 року визнано ОСОБА_2 , тому сума сплачених збитків у розмірі 3 200,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №25-05 від 25.05.2024, укладений між адвокатом Хобтою Ю.М. та ФОП ОСОБА_1 ; додаткова угода №1/0907, акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правничої допомоги від 25.05.2024 свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС №6035/10 від 18.05.2017 на ім`я ОСОБА_6 ; квитанція №ТНСХ-С221-53ЕМ-СЕ07 від 11.07.2024, за якою ОСОБА_1 перерахувало оплату за правничу допомогу згідно із договором від 25.05.2024

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 16 352,00 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило.

Також згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 993, ч. 1 ст. 1166; ч. 1 ст. 1191, ст. 1194 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму збитків в порядку регресу в розмірі з 3 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 352,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.М. Афоніна