РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/10134/24

Провадження №2/751/358/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі:

головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі старший інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко С.В., Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (не з`явилися)

представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області Мойсеєнко Я.С.

прокурор Абдужабарова І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовну заявою ОСОБА_1 до старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка Сергія Васильовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка Сергія Васильовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про стягнення на його користь з держави Україна, за рахунок коштів Державного бюджету Україна, у рахунок відшкодування моральної шкоди грошових коштів у сумі 7000 гривень. Крім того, просить постановити та направити окрему ухвалу на адресу начальника ГУНП в Чернігівській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону старшим інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергієм Васильовичем (а.с.1-5).

Вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2023 старшим інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченком С.В. стосовно ОСОБА_1 була складена постанова серії БАД №257246 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Вважає, що інспектор Савченко С.В. незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. 15.05.2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка С.В., ГУНП в Чернігівській області, до якого звертався з приводу скасування незаконної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

08.07.2024 року Новозаводський районний суд міста Чернігова виніс рішення у справі №751/3702/23 (Провадження №2-а/751/22/24), відповідно до якого позов ОСОБА_2 до старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко Сергія Васильовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову серії БАД № 257246 від 12.05.2023 року, провадження у справі закрито, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Тому, незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зазначає, що незаконне зупинення транспортного засобу, груба поведінка поліцейського, відмова надати докази, незаконне притягнення до адміністративної відповідальності призвело до приниження позивача як людини та водія, спричинило моральні переживання, зумовлені відчуттям незахищеності перед людиною наділеною владою, відчуттям цілковитої особистої безправності громадянина, переживаннями та страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих або будь-яких інших вигаданих підстав, що матиме наслідком повторне незаконне притягнення до відповідальності, порушення нормального способу життя, вжиттям вимушених заходів поновлення свого порушеного права, що в його випадку тягнулося більше року.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. Підставою для звернення до суду є завдання позивачу, внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності, душевних страждань, що мали істотний вплив на його психічний, фізичний, моральний стан.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівнювання до іншого майнового еквіваленту. Враховуючи конкретні обставини справи, сутність порушеного права позивача (його економічний еквівалент 510 гривень), захист якого об`єктивно вимагав докладання ним додаткових зусиль для зміни організації свого життя у зв`язку з оскарженням притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення (14 місяців) позивач вважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити в сумі 7 000 гривень.

16.12.2024 від представника відповідача ГУНП в Чернігівській області Поліської К. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні позову. (а.с.50-57).

Заперечення обґрунтовані тим, що ГУНП в Чернігівській області вважає, що у даному випадку не встановлено жодної, передбаченої ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукові діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» з підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу та підстав для виникнення права на таке відшкодування. Аналізуючи рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі 751/3702/23 вважають, що дії поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення не визнавались протиправними та незаконними, а провадження у справі закрито лише у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Впродовж 2023-2024 року ОСОБА_1 зі скаргами чи зверненнями щодо можливих неправомірних дій старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка С.В. до ГУНП в Чернігівській області не звертався.

У позові позивач не обґрунтовує, яким чином принижена його честь та гідність як водія, внаслідок порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди. Оскільки жоден із запобіжних заходів та інші процесуальні дії не застосовувалися стосовно позивача, ГУНП в Чернігівській області немає жодних правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 1167, ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1173 ЦК України представник відповідача вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами, та не підтвердив яких саме душевних страждань він зазнав, та які конституційні права були порушені, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Крім того, сума моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 7000 гривень є необґрунтованою, оскільки не підтверджується доказами.

10.12.2024 через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему «Електронний суд» від представника третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області надійшли пояснення щодо позову, відповідно до яких третя особа просить відмовити у задоволенні позову (а.с.18 -23).

Представник третьої особи зазначає, що позивачем не взято до уваги той факт, що Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області не є розпорядником коштів Державного бюджету України.

Головне управління діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема Положеннями про Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області, затвердженим наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 року № 122. Відповідно до п.п.35,47 №845 Державна казначейська служба України, а не Головне управління здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування(компенсації), зокрема, шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду та безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів. Функція щодо виконання судового рішення про стягнення коштів з Державного бюджету України, покладена на Державну казначейську службу України.

Звертають увагу суду, що дії Головного управління відносно позивача незаконними не визнавались, не визнано протиправними і дії чи бездіяльність правоохоронних органів. Тому, позивач не має права на відшкодування шкоди, оскільки вина відповідачів не встановлена належним чином та не доведена незаконність їх дій.

Доводи позивача щодо спричинення йому глибоких та тривалих моральних страждань, жодним чином не доведені в позовній заяві, не надано належних доказів на підтвердження обсягу і характеру моральних страждань, які можуть свідчити про тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах. Крім того, у позовній заяві відсутній розрахунок моральної шкоди, тому не зрозуміло з яких міркувань виходив позивач при визначенні шкоди у розмірі 7000 гривень.

18.12.2024 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив. Вважає, що відзив не спростовує, викладеного в позові. Позивачем була оскаржена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 12.05.2023 року до суду у десятиденний строк, згідно законодавства. Рішення у справі було прийнято 08.07.2024, яке набрало законної сили 19.07.2024. Відповідач цього не спростовує. Зазначає, що 14 місяців позивач перебував під моральним тиском відчуття особи незаконно притягнутої до відповідальності.

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова постанову серії БАД №257246 від 12.05.2023 визнано протиправною та скасовано, провадження в справі закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. У рішенні судом роз`яснено право на апеляційне оскарження, зазначений суд до якого може бути подана апеляційна скарга. Проте жоден з відповідачів не оскаржував судового рішення у справі № 751/3702/23.

З приводу посилання відповідачем 2 на п. 2 розділу VII Інструкції 1026, що строк зберігання відео становить 30 днів, вважає, що слід звернутися до п.4 розділу VIIІ цієї Інструкції, де зазначено, що строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у провадженнях у справах про адміністративні правопорушення. Постанова від 12.05.2023 оскаржена позивачем до суду 15.05.2023, тобто у десятиденний строк, з яких підстав відповідачами не забезпечено зберігання відеозапису не відомо.

Позивач протягом 2023-2024 не звертався до ГУНП в Чернігівській області зі скаргами на ОСОБА_3 , оскільки незаконність дій ОСОБА_3 та протиправність його постанови здійснюється виключно у судовому порядку. Тому позивач скористався своїм правом оскаржити незаконну постанову в суді. Протиправна постанова, винесена ОСОБА_3 за порушення якого позивач не вчиняв могла викликати та викликала виключно негативні емоції та завдала моральної шкоди.

У практиці ЄСПЛ порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди («Рисовський проти України», №29979, п.86. 89 від 20.10.2011, «Антоненко та інші проти України», №14183/02, п. 71 від 22.11.2005). Отже, завдання моральної шкоди є беззаперечним, а розмір обґрунтований в позові та відповіді на відзив.

Крім того, позивач ОСОБА_1 18.12.2024 подав до суду пояснення. Зазначає, що залучення у справі в якості третьої особи Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області мотивоване судовою практикою. Вважає, що посилаючись на судову практику, третя особа, не заперечує факту завдання моральної шкоди та необхідності її компенсування, акцентує увагу на обґрунтуванні розміру шкоди.

Звертає увагу, що згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 569/1799/16-ц, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Сам факт скасування постанови ОСОБА_3 та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення свідчить про незаконні дії.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.11.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Протокольною ухвалою суду від 24.03.2025 року до справи долучено матеріали адміністративної справи № 751/3702/23 (провадження

№2-а/751/22/24).

Протокольною ухвалою суду від 30.01.2025 року задоволено клопотання про вступ у справу прокурора.

У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, письмових поясненнях та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що позов не тільки щодо суми відшкодування у розмірі 7000 гривень. У нього претензії до інспектора, який вів себе неадекватно. Пояснює, що він надав інспектору документи волонтера. У нього не було довідки про прописку. Він показав інспектору військовий квиток, паспорт ID-картку, закордонний паспорт, але інспектор сказав що він йому не все показав. Інспектор погрожував запустити собаку для перевірки, чи не везе наркотики чи зброю. При цьому він боді камеру закривав папкою.

Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України Мойсенко Я.С. у вступному слові позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових поясненнях, та наявних у матеріалах справи доказах. Пояснила, що станом на день розгляду справи у суді дії Головного управління Державної казначейської служби України не визнані протиправними. Відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Скасування постанови про адміністративне правопорушення не може вказувати на неправомірні дії працівника поліції, та бути підставою для відшкодування шкоди.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 15.05.2023 ОСОБА_1 до Новозаводського районного суду міста Чернігова подано адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №257246, яку складено 12.05.2023 (а.с.8-9).

Ухвалою суду від 01.02.2024 року справа прийнята до провадження судді та призначена в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та провення судового засідання за наявними у справі матеріалами ( справа № 751/3702/23, а.с. 8) .

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.07.2024 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №257246 від 12.05.2023, провадження у справі закрито, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.11-13).

У вказаному рішенні судом зазначено, що на підтвердження вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано жодного доказу, наприклад відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля або з нагрудного відеореєстратора, які могли бути досліджені судом у судовому засіданні.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №257246 від 12.05.2023 до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, за ч.5 ст. 121 КУпАП за те, що 12.05.2023 року об 11 год 50 хв, на а/д р-56 8 км , блок-пост №12 він керував т/з та був не пристебнутий ременем безпеки. Згідно протоколу до нього додаються відео фіксація на відео реєстратор ( справа № 751/3702/23, а.с. 2)

У матеріалах справи № 751/3702/23 наявний відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач зазначає, що події фіксувалися на нагрудний відеореєстратор, але згідно Інструкції строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відео реєстраторів , установлених у службових транспортних засобах, БпЛА 30 днів, тому додати відеозапис фіксації даної події не видається за можливе.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті, тобто така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (з наступними змінами), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що дії старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка С.В., який виніс постанову серії БАД № 257246 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.05.2023 року, та якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності були незаконними, що могло б бути підставою для відшкодування йому заподіяної такими діями шкодою, відповідно до ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.07.2024 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 257246 від 12.05.2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Суд не визнавав дії інспектора неправомірними, у вказаному рішенні суд зазначив, що на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано жодного доказу, наприклад відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля або з нагрудного відеореєстратора, які могли бути досліджені судом у судовому засіданні.

Але, згідно постанови серії БАД № 257246 до неї додається відео фіксація на відео реєстратор, і про це позивачу було відомо, постанова інспектора складена 12.05.2023 року, цього ж числа позивач склав адміністративний позов та подав до суду 15.05.2023 року.

Відповідно до пункту 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України

18 грудня 2018 року N 1026, строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

Справа прийнята суддею до провадження, згідно ухвали суду 01.02.2024 року, та призначена в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Отже, станом на день відкриття провадження в адміністративній справі, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів минув, та на час винесення судом рішення в адміністративній справі не був доказом у справі, про що зазначено у відзиві відповідача в адміністративній справі.

Складення старшим інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченко С.В. оспорюваної постанови, яка не потягла за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки постанова скасована, а справа про адміністративне правопорушення закрита, безпосередньо не свідчить про неправомірність дій старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка С.В. при її винесенні.

Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру та не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральну шкоду.

Частинами 2-3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження незаконності дій відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка Сергія Васильовича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Старший інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савченка Сергій Васильович (14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 74)

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 74, )

Третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: 14000, вул. Реміснича, 27, )

Суддя С.М. Ченцова