Справа № 152/177/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 квітня 2025 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - Войнаровського І.В.,
секретаря - Дроган Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
04 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 9980 грн, збитки (упущену вигоду) за рахунок зміни курсу гривні щодо долару США у розмірі 517,11 грн, інфляційні витрати у розмірі 1040,55 грн та три проценти річних від суми боргу у розмірі 230,76 грн; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 7980 грн та пропорційно стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь грошові кошти, моральну шкоду та судові витрати.
Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.83-84).
17 лютого 2025 року від позивача до суду надійшла заява, в якій він спросить розглядати справи лише в частині позовних вимог до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі 7980 грн та судових витрат, оскільки відповідачка - ОСОБА_3 добровільно відшкодувала грошові кошти.
Ухвалою суду від 11 березня 2025 року прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог до відповідачки - ОСОБА_3 та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів закрито (а.с.176).
Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак 07 березня 2025 року подав до суду заяву, в якій просить провести без його участі розгляд справи, призначений на 08 квітня 2025 року, у зв`язку з неможливістю прибути до суду. Позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.192).
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.90, 177).
Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.
Судом встановлено, що 26 квітня 2024 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено договір №2604/2024 про надання послуг. Згідно з умовами договору, замовний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з пошуку, технічного та візуального огляду, придбання на території Німеччини транспортного засобу (легкового автомобіля) - «Товару», його подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя. Підтвердженням факту надання послуг Виконавцем є передача автомобіля Замовнику в м. Запоріжжя. Плата за Товар оплачується Замовником Виконавцю готівкою або на банківський рахунок Виконавця, вказаний у цьому договорі, або за іншими банківськими реквізитами, наданими Виконавцем Замовнику. Для цілей майбутнього підтвердження і забезпечення належного виконання своїх зобов`язань Замовником, визначених Договором, у момент підписання цього Договору Замовник передає (оплачує) Виконавцеві завдаток в розмірі, не меншому гривневому еквіваленту 400 (чотириста) доларів США за курсом продажу долару США на офіційному сайті ПРИВАТБАНКУ. Сторони погодили і підтвердили, що для цілей визначення конкретної вартості і об`єму Послуг, які надаються за даним Договором, Замовник надає Виконавцю Формуляр (Заявку) із зазначенням модельного року (модельних років) бажаного для придбання транспортного засобу (легкового автомобіля), марки і моделі, технічних характеристик, ціни та інших параметрів. Термін поставки Виконавцем Товару Замовнику становить 15 календарних днів з моменту отримання коштів від Замовника, як Плату за Товар. Термін надання Виконавцем послуг Замовнику становить 15 календарних днів з моменту отримання коштів від Замовника, як Плату за Товар. При цьому, сторонами у Договорі вказані свої анкетні дані, банківські рахунки та номери мобільних телефонів, зокрема ОСОБА_2 вказано номер телефону НОМЕР_11 (а.с.48-52).
При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем - ОСОБА_3 добровільно відшкодовано грошові кошти позивачеві.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи. яка її завдана, в т.ч. якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
У п. 3 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
За приписами пункту 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У відповідності до п. 9 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність моральної шкоди, завданої відповідачем - ОСОБА_2 внаслідок його протиправних дій, а саме неналежного виконання договору про надання послуг та наявністю душевних страждань позивачем.
Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та добровільним відшкодуванням ОСОБА_3 грошових коштів, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 444,42 грн.
Керуючись статтями 13, 15, 16, 23, 1167 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень та 444 (чотириста сорок чотири) гривні 42 копійки судового збору.
Згідно зі статтями 273, 284, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справі, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя І.В. Войнаровський