КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2639/25
У Х В А Л А

07.04.2025

Суддя Київського районного суду міста Одеси Петренко В.С., оглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Петренку В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви було повернуто заявникові, оскільки в заяві не було зазначено про наявність електронного кабінету у заявника.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.03.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лях Ігор Дмитрович було задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно супровідного листа від 01.04.2025 року з Одеського апеляційного суду повернулася цивільна справа №947/40033/24 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Разом з тим, при поданні заяви про забезпечення доказів, заявником ОСОБА_1 судовий збір не сплачено.

В поданій заяві зазначено, що заявник ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , та відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні.

Як вказав ВС в Ухвалі ВП ВС від 11.09.2024 року у справі № 567/79/23, учасники бойових дій можуть не сплачувати судовий збір не у всіх справах, а виключно в тих, де мова йде про їх права саме як учасників бойових дій.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

При цьому, із змісту поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що ця справа не пов`язана із порушенням прав заявникаОСОБА_1 , саме як учасника бойових дій.

У зв`язку з цим заявникОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Інших підстав для звільнення заявника від сплати судового збору також не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.117 ЦПК України, подана до суду заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, підлягає поверненню заявнику.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст. 43, 182, 183, 352 - 354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В. С. Петренко