Справа № 404/7006/24
Номер провадження 2/404/1943/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Солук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» к серпні 2024року звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09.04.2019 року в загальній сумі 15138,93 грн, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 9336,58 грн., заборгованість за відсотками в сумі 2903,74 грн., 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з 10 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 688,42 грн, та інфляційні втрати відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в сумі 2210,19 грн. Позов мотивований тим, що 09 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладений кредитний договір № Z75.00410.005129561, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, та зобов`язалась його повернути та сплатити відсотки за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. 16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» було укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09.04.2019 року. В подальшому 29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09.04.2019 року. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09.04.2019 року належним чином не виконав та відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в загальній сумі 15138,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 9336,58 грн., заборгованість за відсотками в сумі 2903,74 грн., 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 688,42 грн, та інфляційні втрати відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2210,19 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.163).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 47384 від 18.11.2024 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.164-167).

Відповідач в судовому засіданні просив надати час для ознайомлення з матеріалми справи. В судове засідання призначене на 09 квітня 2025 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.174), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 09 квітня 2019 року укладено кредитний договір № Z75.00410.005129561. За умовами пункту 1 якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 12300,00 грн, з відсотковою ставкою 9,99 % річних- змінювана (а.с.103).

Між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» 16 листопада 2023 року укладено договір факторингу № 16/11-23. За умовами пункту 2.1 якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених договором (а.с.76-89).

Згідно з витягом з друкованого реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09 квітня 2019 року (а.с.99-102).

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 29 грудня 2023 року укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами пункту 2.1 якого, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.63-75).

Згідно з витягом з друкованого реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09 квітня 2019 року (а.с.91).

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09 квітня 2019 року, складає в загальній сумі 15138,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 9336,58 грн., заборгованість за відсотками в сумі 2903,74 грн., 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з 10 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 688,42 грн, та інфляційні втрати відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в сумі 2210,19 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1082 Цивільного кодексу України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки попереднього кредитора Акціонерного товариства «Ідея Банк» які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України. Однак, відповідачем всупереч вищевказаних вимог не надано до суду доказів підтвердження сплати кредитної заборгованості на рахунки попереднього кредитора, Акціонерного товариства «Ідея Банк».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс`заборгованості за тілом кредиту в сумі 9336,58 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 2903,74 грн.

У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За умовами кредитного договору № Z75.00410.005129561 від 09 квітня 2019 року сторони погодили відсоткову ставку 9,99 % річних змінювана. Відповідач ознайомився з даними умовами кредитування, про що засвідчив підписом на вказаному договорі (а.с. 103). Будь-яких доказів які б спростовували факт укладання кредитного договору, чи спростовували б факт ознайомлення відповідача з умовами кредитування, останнім до суду не надано.

Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні договору кредиту ознайомлена з відсотковою ставкою за договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 2903,74 грн.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з 10 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 688,42 грн, та інфляційні втрати відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в сумі 2210,19 грн, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200,00 грн.

Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року (а.с.45-52), акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10.06.2024 року (а.с. 105), та платіжну інструкцію № 6083 від 24.04.2024 року про фактичну сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 7570,00 грн (а.с.12).

Однак, адвокатом Маслюженко М.П. не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження фактичної сплати позивачем адвокату коштів в розмірі 7200,00 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, а відтак, суд відмовляє у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 526, 530, 1046, 1047, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 11-13, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованості за кредитним договором № Z75.00410.005129561 від 09.04.2019 року в загальній сумі 15138,93 грн, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 9336,58 грн, заборгованість за відсотками в сумі 2903,74 грн, 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з 10 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 688,42 грн, та інфляційні втрати відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року в сумі 2210,19 грн, судового збору в сумі 2422,40 грн.

У стягненні витрат на професій правничу допомогу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», ; місцезнаходження: 49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок № 21, приміщення № 68, 69;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 09.04.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда