Справа № 302/349/25
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю: секретарка судового засідання Липей В.В.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Гренджа В.Ю., до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

10.03.2025 року в інтересах ОСОБА_1 її представниця-адвокатка Гренджа В.Ю. звернулася до суду з позовом про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Цей позов обґрунтований таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який доводився позивачці дідом по материнській лінії. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого він зробив таке заповітне розпорядження: житловий будинок, погріб, хлів, який знаходиться в АДРЕСА_1 , заповів онуці, ОСОБА_1 , а літню кухню онучці, ОСОБА_4 . Цей заповіт не змінений та не скасований. За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований ОСОБА_3 орієнтовно в 1970 році, на земельній ділянці площею 0,15 га. Земельна ділянка площею 0,15 га за життя ОСОБА_3 не була приватизована, державний акт про право власності на землю не видавався. На час смерті ОСОБА_3 , 1933 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним проживали та були зареєстровані: позивачка разом із її сім`єю (чоловік, діти) та третя особа із донькою, ніхто інший не проживав та не був зареєстрований. Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За вищенаведеного, спадкоємців на обов`язкову частку до майна померлого ОСОБА_3 не має. За наведених вище підстав та відповідно до вимог ст. ст. 1233, 1268, 1269, 1270 ЦК України, позивачка та третя особа є єдиними належними спадкоємцями за заповітом нерухомого майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1933 р.н. Позивачка та третя особа домовилися між собою щодо порядку користування спадковим майном відповідно до волі їх діда, а також земельною ділянкою площею 0,15 га, яка обліковується за дворогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, вони домовилися, що після реєстрації будинку під АДРЕСА_1 (без його складових частин: хлів, погріб, літня кухня) у порядку спадкування за заповітом на ім`я позивачки ОСОБА_1 , останньою буде здійснено поділ земельної ділянки на якій розташований спадковий житловий будинок та літня кухня. У подальшому земельна ділянка (на якій розташована літня кухня) буде зареєстрована як за власником ОСОБА_2 , відповідно остання зможе зареєструвати літню кухню як окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, який не буде відноситися до складової частини житлового будинку і таким чином буде виконана воля спадкодавця ОСОБА_3 щодо розпорядження належного йому майна, оскільки літня кухня уявляє собою житловий будинок без присвоєння адреси, в якому проживає ОСОБА_2 разом із своїми дітьми. Дунаєв Ю.М., приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу, на вимогу позивачки та третьої особи - виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_6 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями (погріб, хлів, літню кухню), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна та неможливістю розподілу спадкового майна між спадкоємцями, відповідно до умов зазначеного вище заповіту. За цих підстав нотаріус рекомендував позивачці звернутися з позовом до суду про визнання права власності на нерухоме майно - житловий будинок у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 .

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.03.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції учасників справи

Позивачка та її представниця-адвокатка Гренджа В.Ю. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак остання подала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача з позицією підтримки позову. Крім того, представник позивачки просить взяти до уваги, що третя особа заперечень щодо задоволення позову не має.

Відповідач, Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, в особі представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про визнання позову ОСОБА_1 з проханням розгляд справи проводити без участі представника сільради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву з позицією визнання обставин, які викладені в позові, та відсутності заперечень щодо задоволення позову у зв`язку з тим, що вона не претендує на спадковий житловий будинок діда ОСОБА_3 .

Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_7 позивачки, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 73 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13.04.2004 року зроблено запис за №11, що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно з довідкою виконкома Пилипецької сільради №226 від 19.02.2020 року померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 (до перенумерації №85), Міжгірського району Закарпатської області, разом з нею на день її смерті постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - чоловік; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , -онука; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , -онука.

Дідо позивачки, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років у смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації смертей 11.09.2012 року виконкомом Пилипецької сільради Міжгірського району Закарпатської області, Україна, зроблено відповідний актовий запис за №20, що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно з довідкою виконкома Пилипецької сільради №227 від 19.02.2020 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 (до перенумерації №85), Міжгірського району Закарпатської області, разом з ним на день його смерті постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , -онука; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - чоловік онуки; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - правнучка; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , - правнучка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - онука; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , -правнучка.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Пилипецької сільради Міжгірського району Закарпатської області Русин Г.В. та зареєстрований за №17, згідно якого ОСОБА_3 зробив таке заповітне розпорядження: житловий будинок, погріб, хлів, який знаходиться в АДРЕСА_1 , заповів онуці, ОСОБА_1 , а літню кухню онучці, ОСОБА_4 .

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №60241513 від 19.05.2020 року вищенаведений заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не змінений та не скасований.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №60241514 від 19.05.2020 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась, а свідоцтва про право на спадщину не видавались.

19.05.2020 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. зареєстровано спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №65845893 (№ у нотаріуса 24-2020), що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60241533 від 19.05.2020 року.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2024 року №99/02-31 приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Юрія Миколайовича позивачці та третій особі відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями (погріб, хлів, літню кухню), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це майно відсутні правовстановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначено вище нерухомого майна та неможливо розподілити спадкове майно між спадкоємцями. Ця постанова обґрунтована тим, що у спадковій справі відсутні правоустановчі документи на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ці правоустановчі документи відсутні також і у спадкоємця та відсутні відомості щодо реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно. Окрім того, заповітом померлий ОСОБА_3 розпорядився розділити житловий будинок, погріб, хлів, які знаходяться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , а літню кухню ОСОБА_12 , однак літня кухня є складовою частиною житлового будинку і при житті власника не була ним виділена в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням їй адреси.

Згідно з випискою з погосподарської книги №1194 від 10.12.2024 року, яка видана виконкомом Пилипецької сільради, житловий будинок у АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці в урочищі «Біля хати» орієнтовною площею 0,15 га, побудований орієнтовно в 1970 році, власником та забудовником зазначеного вище житлового будинку був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок сільрадою не видавалось.

Згідно з технічним паспортом будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , який виготовлений на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_13 25 грудня 2024 року та має реєстраційний №ТІ01:0687-7846-2255-7054, зазначений будинок побудований у 1970 році, поряд з ним розміщений сарай; будинок являє собою одноповерхову будівлю, яка має загальну площу 73,75 кв.м, з неї основна 44,03 кв.м, а допоміжна 29,72 кв.м; зазначений будинок складається з таких приміщень: коридору 7,25 кв.м; трьох житлових кімнат по 12,92, 17,38 та 13,73 кв.м.; санвузлу 4,27 кв.м; котельні 10,12 кв.м; кухні-8,08 кв.м.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Дідо позивачки, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На випадок смерті померлий залишив заповіт, згідно якого зробив таке заповітне розпорядження: житловий будинок, погріб, хлів, який знаходиться в АДРЕСА_1 , заповів онуці, ОСОБА_1 , а літню кухню онучці, ОСОБА_4 . Позивачка прийняла спадщину шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2024 року №99/02-31 приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Юрія Миколайовича позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це майно відсутні правовстановчі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначено вище нерухомого майна та неможливо розподілити спадкове майно між спадкоємцями.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб, адже третя особа у її заяві висловила відсутність заперечень щодо задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір в сумі 1751 грн 69 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 875 грн 85 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 , мешканка: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 875 грн 85 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 09.04.2025.

Суддя: В. П. Кривка