Справа № 216/802/25
провадження №2/216/1418/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Poгy у складі: головуючого судді: Стартановича Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання: Кравець А.С.,

в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Poгy цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що з 16.05.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 04 вересня 2024 року, між подружжям відсутні взаємні права та обов`язки, шлюб носить формальний характер.

Вважає, що шлюб розпався i зберегти його не бажає. У зв`язку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просить розглянути справу за його відсутністю, задовольнити позов в повному обсязі, проводити розгляд справи без застосування технічних засобів.

Відповідачем було подано до суду відзив від 03.03.2025 року про розгляд справи за відсутністю відповідача, проти задоволення позову не заперечує, наполягає на розірванні шлюбу з позивачем.

Наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення cпopy по суті.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно i повно з ясувавши фактичні обставини, на яких гарантуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для огляду справи i вирішення спору по суті застосування до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 16 травня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб cepiї НОМЕР_1 , яке видане 16 травня 2020 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 46.

За час шлюбу у сторін народилися дві доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з різними поглядами на подальше сумісне життя. Збереження та подальше існування шлюбних відносин позивач вважає неможливим, оскільки на теперішній час сторони не ведуть сумісного побуту, не підтримують шлюбні відносини, тобто, не реалізують права та обов`язки подружжя, передбачені Сімейним Кодексом України. Cуперечки щодо поділу майна, набутого у шлюбі, позивач на теперішній час з відповідачем немає. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачкою недоцільним, просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб. Обидва не бажають збереження шлюбу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Стосунки припинились.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що с моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечитиме ОСОБА_8 одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя мас право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, с порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність i може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причин и позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки i жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались i поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняються у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,77-81,128,141,259,263-265,268, 352,354 ЦПK України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 травня 2020року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 46, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_9 ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирай законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження a6o прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

СТОРОНУ ПО CПPABI:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , IПH НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 31 березня 2025 року.

Суддя: Дмитро СТАРТАНОВИЧ