Справа № 450/2537/24 Провадження № 2/450/408/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Логос Девелопмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Логос Апарт» про предмет спору : стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на частку у статутному капіталі,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 26.07.2021 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений договір позики. Відповідно до п. 2.1 договору розмір позики становить 200 000 доларів США під 2 % річних. Відповідно до розписки позичальника (додаток № 1 до договору) ОСОБА_2 одержала 200 тисяч доларів США. Сторони домовилися, що позичальник має повернути позику до 31.12.2021 року в готівковому порядку, шляхом передачі відповідних коштів. Станом на 05.06.2024 року грошові кошти не повернуті. Також станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_2 є єдиним учасником ТзОВ «Логос Девелопмент», ТзОВ «Логос Апарт» з часткою у розмірі 100 %. Таким чином все майно, яке належить ТзОВ «Логос Девелопмент», ТзОВ «Логос Апарт» належить ОСОБА_2 . На підставі наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 , ТзОВ «Логос Девелопмент», ТзОВ «Логос Апарт» на користь ОСОБА_4 , 200 000 доларів США; звернути стягнення на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі ТзОВ «Логос Девелопмент» номінальною вартістю 811 512, 15 грн. у розмірі 100 % статутного капіталу та ТзОВ «Логос Апарт» номінальною вартістю 700 000 грн. у розмірі 100 % статутного капіталу в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4

12.12.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано письмові пояснення заперечення на позовну заяву, в яких просила в задоволенні позовних вимог, відмовити. Зазначає, відповідно до п.5.2 Договору позики від 26 липня 2021 року, позика повертається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позичальником позикодавцю. Згідно із п.5.3 цього ж договору підтвердженням передачі коштів є розписка позикодавця про отримання коштів від позичальника.

Відтак, згідно розписки від 8 січня 2024 року, ОСОБА_4 отримав в повному обсязі грошові кошти від ОСОБА_2 в загальній сумі 280 000,00 доларів США, в рахунок погашення позики згідно із договором позики від 26 липня 2021 року (у розмірі 200000,00 доларів США), а також згідно з договором позики від 18 жовтня 2021 року (у розмірі 80000,00 доларів США). Також в цій розписці вказано, що станом на дату складення цієї розписки ОСОБА_4 не має жодних претензій до ОСОБА_2 з приводу боргу та виплати відсотків у розмірі 2%. Отже, предмет спору в цій справі відсутній, адже позика повернута. Щодо співвідповідальності разом із ОСОБА_2 юридичних осіб ТОВ «Логос Девелопмент» та ТОВ «Логос Апарт» вказує, що за загальним правилом, закріпленим у ЦК України (засновники) юридичної особи не відповідають за зобов?язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов?язаннями її учасника (засновника). Отже, власне тлумачення позивачем закону щодо можливості відповідальності ТзОВ за борговими зобов?язаннями учасника, а також зазначення у позовній заяві практики Верховного суду України, яка не має жодного стосунку до розгляду справи щодо стягнення боргу з фізичної особи, яка є учасником товариства, з юридичної особи, є безпідставними. Як вбачається з відкритих джерел інформації, які можна отримати доступ за допомогою інтернету, позивач ОСОБА_4 є громадянином держави-агресора і станом на сьогоднішній день постійно проживає в АР Крим, що перебуває в окупації. Підсудність судам цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив такі задоволити. Відповідач згідно договору та розписки отримала кошти, однак такі не повернула. Додатково вказав, що надана відповідачем розписка про повернення грошових коштів є неналежним доказом, оскільки таку розписку позивач не підписував, та грошові кошти відповідачем позивачу не повернуті. Підставою позовної вимоги про звернення стягнення на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі юридичних осіб вважає ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а також норми інших законодавчих актів, зазначених у позові. Окрім того, в судовому засіданні заявив усне клопотання про проведення почеркознавчої експертизи наданої стороною відповідача розписки.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечила, щодо заявлених позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях. Вказала, що розписка про отримання коштів у позику надавалась відповідачем, оскільки позивачу необхідно було підтвердження отримання коштів, а фактично кошти не передавались. На уточнююче запитання додатково вказала, що відповідачем грошові кошти повернуті позивачу. Вказала, що метою позову є захоплення майна подружжя, яке вже було розділено між сторонами. Відповідачу відомо, що позивач є громадянином російської федерації, займається підприємницькою діяльністю в державі агресора. Щодо клопотання представник позивача про призначення експертизи заперечила, вважає, що таке клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки заявлено в ході судового розгляду, та пропущенні строки звернення з таким.

Представники відповідачів ТзОВ «Логос Девелопмент», ТзОВ «Логос Апарт» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26.07.2021 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір позики.

Відповідно до умов договору позики, розмір позики становить 200 000 доларів США під 2% місячних. Позикодавець надає позичальникові в день підписання сторонами цього договору. Позика надається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позикодавцем позичальнику. Підтвердження передачі коштів є розписка позичальника про отримання коштів позикодавцем (додаток № 1). Позичальник зобов`язується повернути позику до 31.12.2021 року. Позика повертається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позичальником позикодавцю. Підтвердження передачі коштів є розписка позикодавця про отримання коштів від позичальника.

Відповідно до розписки (додаток 1) від 26.07.2021 року ОСОБА_5 , підтвердила одержання суми в розмірі 200 000 доларів США під 2 % місячних, згідно договору позики від 26.07.2021 року.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином відповідач склала розписку від 26.07.2021 року про те, що вона отримала від позивача кошти у розмірі 200 000 доларів США.

Так в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу отримані кошти, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказані в розписках.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно розписки від 08.01.2024 січня 2024 року, ОСОБА_4 підтвердив одержання 08.01.2024 року від ОСОБА_2 грошових коштів в рахунок погашення позики згідно із договором позики від 26.07.2021 року і додатку № 1 (розписки), а саме ОСОБА_2 передала (повернула), а ОСОБА_4 отримав грошові кошти в розмірі 200 000 доларів США (відповідно до п.п. 5.2-5.3 договору позики від 26.07.2021 року). Станом на дату складання розписки ОСОБА_4 немає жодних претензій до ОСОБА_2 з приводу боргу та виплати відсотків у розмірі 2 % місячних, починаючи з дати боргу і до сьогоднішнього дня. Всі відсотки виплачені відповідно до умов договору.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 боргові зобов`язання перед позивачем за договором позики від 21.07.2021 року виконала.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо мотивів представника позивача, що розписка про повернення грошових коштів від 08.01.2024 року не підписувалася позивачем, судом до уваги не беруться оскільки сторона позивача не заявила клопотання про проведення почеркознавчої експертизи у визначені ЦПК України строки, а лише в ході судового розгляду представник позивача заявив клопотання про поновлення строку для подачі клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, однак судом відмовлено в поновленні строку для подачі вказаного клопотання, оскільки під час підготовчого судового засідання таке клопотання стороною позивача не заявлялось, в заяві представника позивача від 23.01.2025р. зазначено аргументи щодо того, що позивач не підписував розписку від 08.01.2024р., та що якщо відповідач вважатиме, що на цьому документі є підпис ОСОБА_4 такі обставини з боку відповідача повинні бути належним чином доведені, відтак стороною позивача не наведено поважності причин пропуску вказаного строку.

Будь-яких доказів, які б спростовували факт повернення грошових коштів за договором позики від 21.07.2021 року, позивачем суду не представлено.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних про стягнення заборгованості за договором позики від 21.07.2021 року, слід відмовити.

Крім того з врахуванням того, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики від 21.07.2021 року, відмовлено, суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі ТзОВ «Логос Девелопмент» та ТзОВ «Логос Апарт», є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики.

Окрім того, предметом договору позики є виключно грошові кошти, сторонами договору позики юридичні особи не виступають, а відповідно до ст. 3 ЗУ "Про товариства з обмеженою відповідальністю та Товариста з додатковою відповідальністю", Товариство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном. Товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників.

Тому з врахуванням наведеного позовні вимоги в цій частині, також задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Логос Девелопмент», , Львівська область, Львівський район, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Мазепи, 120.

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Логос Апарт» (, м. Львів, вул. Під Голоском, 1/73.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2025 року.

СуддяН. Б. Добош