Справа №705/4982/23
2/705/311/25 РІШЕННЯ
09 квітня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» про витребування майна з чужого незаконного володіннята просив витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на користь позивача понесені судові витрати по справі.
В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору дарування квартири від 28 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В., реєстр. № 507, він являється власником квартири АДРЕСА_1 та безперервно користується нею. Оригінал цього правовстановлюючого документу знаходиться у нього, він його нікому ніколи не передавав.
Однак, нещодавно з метою підготовки документів для реєстрації місця проживання його матір`ю ОСОБА_2 було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341791245 від 07 серпня 2023 року відносно належної йому квартири.
З цього документу вбачається, що власником належної йому квартири являється не він, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», відповідач за цим позовом. З`ясувалось, що ще 25 січня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційний-центр» Діденком Олександром Петровичем було зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на належну йому квартирну на підставі наступних документів: акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, б/н від 18 січня 2019 року та протокол загальних зборів засновників № 1 від 16 січня 2019 року.
Тобто, відповідач набув у власність належну йому квартиру в порядку передачі майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) вищезгаданого товариства.
Однак, він ніколи не був ні засновником, ні учасником ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», а тому будь-якого майна, включаючи і належну йому квартиру, у власність будь-якої юридичної особи ніколи не передавав. Відповідач ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» незаконно набуло право власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , тобто поза волею її дійсного власника та без повідомлення про це останнього. На його переконання, подібне могло статись лише внаслідок підроблення (фальсифікації) документів, поданих ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на реєстрацію своїх прав на його квартиру.
Той факт, що він, як законний власник, досі постійно і безперешкодно користується своєю квартирою, підтверджується тим, що він зареєстрований у ній, а також постійно, з моменту придбання і до даного часу, несе тягар її утримання сплачує за комунальні послуги та здійснює будь-які інші платежі, пов`язані з таким утриманням.
Зазначене і зумовило його звернення до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання у будь-який інший позасудовий спосіб та відновити свої права власника не являється можливим.
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просив забезпечити його позов до ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення даного спору по суті.
Заява обґрунтована тим, що ним до Уманського міськрайонного суду подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Надані суду докази беззаперечно підтверджують, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Оскільки майнове право на належну позивачу квартиру є для нього досить важливим, у зв`язку із чим відповідач, з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, може реалізувати заходи із продажу належного позивачу майна, єдиним доцільним варіантом захисту його прав, як позивача, є забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , оскільки у випадку його відчуження рішення суду не можна буде фактично виконати.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Кецкало В.В. позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» у судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За ст. 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 28 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В., реєстр. № 507, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 341791245 від 07 серпня 2023 року власником квартири АДРЕСА_1 являється Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ».
25 січня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційний-центр» Діденком О.П. зареєстровано право власності на квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на підставі документів: акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, б/н від 18 січня 2019 року та протокол загальних зборів засновників № 1 від 16 січня 2019 року.
Ухвалою суду від 30.09.2024 клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Діденка О.П. оригінали документів, які стали підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: Акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу б/н від 18 січня 2019 року та Протокол загальних зборів засновників № 1 від 16 січня 2019 року, - для огляду їх в суді та призначення почеркознавчої експертизи щодо вказаних документів.
Однак станом на день розгляду справи ухвалу від 30.09.2024 не виконано, суду не надано витребуваних документів.
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86118645 від 28.04.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки голови правління ОСББ «Умань-Тищика-1» № 457 від 11.08.2023 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , станом на 11.08.2023 заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території перед ОСББ «Умань-Тищика-1» відсутня.
Згідно із характеристикою голови правління ОСББ «Умань-Тищика-1» від 11.08.2023 ОСОБА_1 характеризується позитивно.
У силу положень статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Протиправне заволодіння чужою власністю є підставою для витребування майна рішенням суду.
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.
Ефективним способом захисту права неволодіючого власника майна до володіючого, на його думку, невласника є звернення з віндикаційним позовом, тобто з позовом про витребування майна (пункт 6.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).
Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.
Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно.
Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).
Такі висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21).
Спосіб, у який відповідач заволодів спірним майном, вказує на те, що він є недобросовісним володільцем майна.
При цьому стаття 400 ЦК України імперативно вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.
Право власника витребувати своє майно у всіх випадках і без будь-яких обмежень при володінні цим майном набувачем без правових підстав, тобто недобросовісним набувачем, передбачено статтею 387 ЦК України, а право власника витребувати своє майно від добросовісного набувача передбачено у статті 388 ЦК України і є обмеженим.
Отже, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ»заволоділо майном позивача недобросовісно, що підтверджується тим, що позивач, як законний власник, досі постійно і безперешкодно користується своєю квартирою, зареєстрований у ній, постійно, з моменту придбання і до даного часу сплачує за комунальні послуги, та ТОВ «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» не є добросовісним набувачем майна, то право позивача на витребування з володіння відповідача спірної квартири є безумовним.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).
Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.
Також доцільно наголосити на тому, що згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише є засобом підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно. У випадку порушення права власності власник має право на підставі ст. 387 ЦК України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.
Отже, відповідач не набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 через державну реєстрацію її права, оскільки власник майна не виявляв свого волевиявлення на відчуження відповідачу свого майна, а тому право власності на квартиру не перейшло до відповідача по факту державної реєстрації.
Наведене вище в сукупності свідчить про те, що позивач є законним власником квартири АДРЕСА_1 та як власник має право витребувати зазначену квартиру з незаконного володіння відповідача.
Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до ст. 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, наявні усі підстави для задоволення позовної заяви та витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
У даному випадку позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 19.09.2023, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 19.09.2023 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 на підтвердження оплати коштів за отримані послуги, тому понесені витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 420 грн 00 коп., витрати по сплаті судового забору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 грн 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О.І.Єщенко