Справа № 308/620/25 Провадження № 2/304/367/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 308/620/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2024 року на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, про що 30 серпня 2007 року складено відповідний актовий запис №501. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року шлюб між ним та ОСОБА_8 розірвано, дітей залишено проживати при матері. Відповідно до судового наказу від 18 березня 2024 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області (справа № 303/2507/24) з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що на даний час його матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася під час спільного проживання із ОСОБА_10 . Отже, у нього змінився матеріальний стан через народження третьої дитини від іншого шлюбу, що за своєю природою суттєво впливає на його матеріальне становище як платника аліментів. У зв`язку з новими сімейними обов`язками він має забезпечувати належний рівень життя та потреби новонародженої дитини, що включає витрати на харчування, медичне обслуговування, одяг, освіту тощо. Це призводить до збільшення загального фінансового навантаження. Крім цього, у зв`язку з народженням третьої дитини він прагне справедливо розподілити наявні ресурси між усіма своїми дітьми, враховуючи потреби кожної з них. Народження третьої дитини накладає зобов`язання не лише перед дитиною, але й перед новою сім`єю в цілому. Наразі він зобов`язаний підтримувати стабільний фінансовий стан сім`ї, де проживає новонароджена дитина, забезпечуючи її гармонійний розвиток та комфортні умови проживання. Зазначає, що ним взято до уваги не лише кількість дітей, але й їхні реальні потреби. Якщо матеріальний стан матері двох дітей, яка працює суддею Ужгородського міськрайонного суду та має стабільний достатній дохід, є стабільним, а витрати на їхнє утримання не перевищують середнього рівня, зменшення аліментів не вплине негативно на їхній добробут, водночас дозволить забезпечити третю дитину необхідним. Також звертає увагу на те, що не ухиляється від своїх зобов`язань перед першими дітьми, але просить справедливого врахування інтересів усіх дітей, зокрема новонародженої доньки, з метою забезпечення рівного ставлення до кожної дитини. Оскільки зміна обставин у його житті, а саме народження третьої дитини та збільшення фінансового навантаження є підставою для перегляду аліментів, як це передбаченого ст. 192 СК України, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2025 року підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів визначено Перечинському районному суду Закарпатської області.

Двадцять четвертого січня 2025 року вказана справа надійшла на адресу Перечинського районного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим-суддею у ній визначено суддю Ганька І.І.

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Двадцятого лютого 2025 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, у кому просила позовні вимоги залишити без задоволення як безпідставні з огляду на наступне. Позивач з 2019 року після розірвання шлюбу з нею проживає окремо від малолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , свої обов`язки батька не виконує та не дбає про їх фізичне здоров`я, психічний стан, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює жодних належних умов для розвитку їх природних здібностей та не бере жодної участі у їх матеріальному забезпеченні. У зв`язку з цим у березні 2024 року вона звернулась до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача на утримання малолітніх синів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, в мінімально визначеному законом розмірі на утримання двох дітей. Зауважує, що на даний час визначений розмір аліментів на утримання двох дітей віком 9 та 14 років є недостатнім, враховуючи зріст цін на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, засоби першої необхідності, канцелярські приналежності для навчання, дозвілля, інфляцію та суттєве подорожчання товарів першого вжитку. Один з батьків не завжди в змозі забезпечити усі необхідні потреби двох дітей, однак вона як мама, з якою проживають діти постійно з 2019 року, несе значно більші витрати на їх утримання ніж позивач, з якого тільки з березня 2024 року примусово стягуються аліменти на утримання дітей. Як вбачається з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 24 вересня 2024 року позивач ОСОБА_12 значиться у званні полковника поліції та обіймає посаду заступника начальника управління поліції начальника кримінальної поліції Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. Зокрема, полковнику ОСОБА_12 встановлено надбавки за специфічні умови проходження служби у поліції у розмірі 75 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Відповідно до довідки наданої начальником управління головним бухгалтером ГУНП у Вінницькій області від 11 лютого 2025 року, позивач отримав дохід за період з 27 вересня 2024 року по 13 лютого 2025 року у розмірі 234 997,69 грн, що свідчить про високий рівень його майнового стану. Тобто позивач є фізично здоровий, має значний дохід, взмозі та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх синів саме у раніше визначеному судом розмірі. Вважає, що доказами, наданими до позовної заяви, жодним чином не підтверджено погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки його доходи тільки збільшилися і поява іншої дитини не свідчить про погіршення його матеріального стану. На її переконання, такий визначений судом розмір аліментів частково відповідає вимогам сімейного законодавства (але в умовах сьогодення і в такому розмірі не забезпечуються потреби дітей), а тому зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні іншу дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення двох неповнолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , яких з 2019 року позивач свідомо і цинічно позбавив батьківської турботи, піклування, необхідної уваги з боку батька для синів, матеріального забезпечення та таке зменшення аліментів беззаперечно суперечитиме їх інтересам. Зокрема, старший син ОСОБА_6 , 2010 року народження, на даний час навчається у 9 класі Ужгородського ліцею імені Т.Г.Шевченка у м. Ужгороді, займається спортом, відвідує платні гуртки секції боксу, плавання, додатково відвідує уроки математики, оскільки готується до вступу у майбутньому до вищого навчального закладу та вивчає іноземні мови, що також потребує значних фінансових витрат, які з 2019 року забезпечує вона в повному обсязі, оскільки позивач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Молодший син ОСОБА_7 , 2015 року народження, наразі навчається у 3 класі Ужгородського греко-католицького приватного ліцею «ТЕОБЕНД», де навчання та харчування є платним, відвідує спортивну секцію з боксу та захоплюється футболом і протягом п`яти років відвідує тренування у ФК «Минай», додаткового відвідує уроки та вивчає англійську мову, що також потребує фінансових витрат. Натомість позивач жодного разу з 2019 року не цікавився здоров`ям дітей, розвитком синів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , не відвідує дітей за місцем їх проживання чи навчання, жодного разу не приймав участі у святкуванні їх днів народжень, не дарував їм подарунки на свята, не проводив з ними дозвілля чи канікули. У зв`язку з цим твердження позивача про те, що він начебто має певний моральний аспект та не ухиляється від своїх зобов`язань перед синами ОСОБА_6 та ОСОБА_11 взагалі не відповідає дійсності і є надуманим. У зв`язку з ухиленням позивача від виконання своїх батьківських обов`язків протягом такого тривалого часу, вона подала відповідну заяву до органу опіки та піклування з метою надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . Вважає, що необхідність утримання позивачем дитини, яка з`явилася у нього під час спільного проживання із співмешканкою, не виключає його обов`язку як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу старшим дітям, оскільки батьки не вправі компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Зауважує, що участь у вихованні та утриманні новонародженої дитини приймає і співмешканка позивача. Таким чином, факт народження у платника аліментів іншої дитини (як зазначено у позовній заяві) та виникнення обов`язку щодо її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх синів. Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача чи втрати ним працездатності, що є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів з березня 2024 року на утримання неповнолітніх синів надано не було, натомість позивач з часу присудження судом аліментів на утримання дітей просунувся по службі та його дохід значно зріс.

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, однак у поданій позовній заяві одночасно просив в разі неявки в судове засідання розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, однак в електронній формі через систему «Електронний суд» подала клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності за наявними у справі матеріалами, заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав та обґрунтувань, наведених у раніше поданому відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що сторони є батьками двох дітей синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а. с. 5, 6).

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задоволено повністю; шлюб, зареєстрований 30 серпня 2007 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 501, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвано; дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати при матері ОСОБА_2 .

Вісімнадцятого березня 2024 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ № 303/2507/24 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що під час спільного проживання із ОСОБА_10 у нього ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася третя дитина ОСОБА_9 , внаслідок чого його матеріальний стан погіршився та збільшилося фінансове навантаження. На підтвердження наведених обставин позивачем надано копію свідоцтва про народження доньки серії НОМЕР_1 , виданого 06 листопада 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, окрім свідоцтва про народження доньки ОСОБА_13 , які б підтверджували погіршення матеріального стану позивача ОСОБА_1 , таким не надано.

Поряд з цим, як вбачається з витягу з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області полковника поліції Ю.Пархоменка № 144о/с від 24 вересня 2024 року, призначено полковника поліції Стефанишина Романа Ігоровича заступником начальника управління поліції начальником кримінальної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Згідно наданої Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області Довідки № 28495-2025 від 11 лютого 2025 року про нараховане грошове забезпечення та інші виплати, в розрізі всіх складових та утримань, в тому числі аліментів за період з 27 вересня 2024 року по 13 лютого 2025 року, загальна сума доходу ОСОБА_1 за вказаний період становить 234 997,69 грн, з них утримано аліментів на суму 59 956,00 грн.

Наведене, на думку суду, не свідчить про погіршення матеріального становища позивача ОСОБА_1 як платника аліментів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Оскільки зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в інших стосунках, без доведення погіршення майнового становища, саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження 61-702св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 липня 2024 року у справі №552/2073/23 (провадження № 61-1193св24), від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23 (провадження № 61-5168св24).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 258-259, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Ганько І. І.