Унікальний номер справи 367/5735/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6781/2025
Головуючий у суді першої інстанції Я. М. Третяк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

19 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач російська федерація

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2024 року, постановлену у складі судді Третяк Я. М., в примішенні Ірпінського міського суду Київської області,

у с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до російської федерації в особі уряду російської федерації про стягнення моральної шкоди, спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позову без розгляду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої судом ухвали, порушення норм процесуального права, не встановлення судом обставин, що мають значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не мав бажання підтримувати заявлені позовні вимоги та втратив інтерес до них, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про час та дату судового засідання, призначеного 17.12.2024 на 12 год 30 хв, у зв`язку із чим завчасно прибув до приміщення суду, де зареєструвався у журналі відвідувачів суду. Однак перед початком судового засідання було оголошено повітряну тривогу в Київській області. У зв`язку із чим усіх відвідувачів суду було виведено із будівлі суду, а секретарем судового засідання повідомлено, що розгляд справи буде відкладено на іншу дату та час. Крім того вказав, що 31.10.2024 він також прибув до приміщення суду з метою взяти участь у судовому засіданні, однак секретарем судового засідання йому було повідомлено, що справа знімається із розгляду у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті по іншій справі.

Також апеллянт вказує на безпідставне залишення судом поданої позовної заяви без руху із надуманих підстав, що не грунтуються на вимогах закону. Відтак у нього склалося враження про небажання суду розглядати по суті подану ним позовну заяву.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтримв подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Позивач ОСОБА_2 та представник відповідача у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог закону ( ОСОБА_2 судова повістка про час та дату судового засідання доставлена до електронного кабінету, відповіч повідомлений про час та дату судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик представника до суду на офіційному веб-сайті судової влади України), явку своїх представників для участі в судовому засіданні не забезпечили. Будь - яких заяв, клопотань від вказаних осіб на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Станом на момент розгляду справи апеляційним судом відзив на апеляцйну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_2 та представника відповідача, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постановленої ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду суд виходив з того, що позивачі, будучи повідомленими належним чином про день та час судових засідань, двічі поспіль не з`явилися у судові засідання, клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів матеріали справи не містять, розгляд справи без участі позивачів є неможливим, а тому суд вважав, що з підстав п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК Українипозовну заяву слід залишити без розгляду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не грунтуються на нормах закону та не відповідають наявним у справі доказам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час розгляду справи як на 31.10.2024, так і на 17.12.2024, що не заперечується ОСОБА_1 .

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 31 жовтня 2024 року, розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2024 року, про що секретарем судового засідання складено протокол судового засідання (а.с.69).

Згідно протоколу судового засідання 17 грудня 2024 року учасники справи у судове засідання не з`явилися (а.с. 76).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що 17.12.2024 він був присутнім у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області, зареєструвався близько 12 год 00 хв у журналі відвідувачів суду. Однак судове засідання у цій справі, яке було призначено на 12 год 30 хв, не відбулося через оголошення у Київській області повітряної тривоги, у зв`зку із чим відвідувачі повинні були покинути приміщення суду.

Оцінюючи зазначені доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Згідно з частиною третьоюстатті 2 ЦПК Україниосновними принципами цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина п`ята статті 4 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом наведених норм підставою залишення позову без розгляду є неявка двічі поспіль належним чином повідомленого позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки в судове засідання за відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів зауважує, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських і мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «Повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту, зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).

Відповідно до наведених норм суди запровадили локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «Повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переміщення до укриття.

Ураховуючи наведене, вирішуючи питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «Повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, якщо немає клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обставини оголошення сигналу «Повітряна тривога» у певному регіоні необхідно вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Отже, у визначений Ірпінським міським судом Київської області дату та час розгляду справи(17 грудня 2024 року о 12 год 30 хв) тривала повітряна тривога, сигнал про яку оголошено о 12 год 23 хв та про відбій повітряної тривоги було оголошено о 13 год 02 хв.

Попри цей факт суд першої інстанції залишив позов без розгляду, склавши при цьому протокол про те, що сторони в судове засідання не з`явилися.

За таких обставин, незважаючи на належне повідомлення позивача та про дату, час і місце судового засідання, водночас ураховуючи наявність у сторони позивача об`єктивних і поважних причин, які унеможливили бути присутнім у судовому засіданні та подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тобто за надзвичайної ситуації, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, залишаючи позов без розгляду під час повітряної тривоги, суд першої інстанції мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка відповідно достатті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України), визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується процесуальна справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece», заява № 54111/07).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Дюлоранс проти Франції», «Донадзе проти Грузії»).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду за відсутності позивача, яка мала об`єктивні перешкоди для явки в судове засідання через оголошення сигналу «Повітряна тривога», що свідчить про неналежне виконання судом першої інстанції обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що встановлені обставини обмеження права сторони позивача на участь в судовому розгляді цієї справи є достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 та направлення справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанціії.

Разом з тим апеляційний суд зауважує, що відповідно ст.ст. 27, 292 ЦПК України особи, які брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження судових рішнь.

Незважаючи на ту обставину, що інтереси позивачів у суді першої інстанції представляв їх представник - адвокат Горячев О. А., апеляційну скаргу до суду подано особисто позивачем ОСОБА_1 , який представляє в суді апеляційної інстанції виключно свої інтереси (та не має повноважень діяти в інтересах позивача ОСОБА_2 ), отже, ухвала суду може бути скасована лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до російської федерації в особі уряду російської федерації про стягнення моральної шкоди, спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації.

Позивач ОСОБА_2 своїм правом на апеляційне оскарження ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2024 року не скористалася, заяв про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 вона не подавала.

Ураховуючи те, що позивач ОСОБА_1 не наділений повноваженнями діяти в інтересах іншого позивача ОСОБА_2 , а тому ухвала суду про залишення позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції не переглядається, оскільки ОСОБА_2 та її представник - адвокат Горячев О. А. із такими вимогами до суду апеляційної інстанції не зверталися.

Відповідно до ч. ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду щодо залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення моральної шкоди, спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації, та направлення справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2024 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення моральної шкоди, спричиненої в результаті військового вторгнення російської федерації, скасувати, справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанціії.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 08 квітня 2025 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна