Єдиний унікальний номер 317/7021/23
Провадження № 2/317/27/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про визнання права власності, виділ частки майна в натурі, звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про визнання права власності, виділ частки майна в натурі, звільнення майна з-під арешту та просить:

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 278,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

провести поділ житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 3 (додаток № 3) висновку експерта № 0080 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження по письмовому зверненню ОСОБА_5 , складеного 20.11.2023 судовим експертом Майстренком Іваном Олександровичем;

виділити ОСОБА_5 у власність у житловому будинку АДРЕСА_1 : прим. 1-1 (коридор) площею 7,4 кв.м; прим. 1-2 площею 20,00 кв.м (прихожа); прим. 1-3 (кабінет) площею 20,5 кв.м; прим. 1-4 площею 3,9 кв.м (санвузол); прим. 1-5 площею 13,6 кв.м (комора); прим. 1-6 площею 5,7 кв.м (котельня); прим. 1-7 площею 28,3 кв.м (кухня-їдальня); прим. 1-8 площею 14,6 кв.м (зимовий сад); прим. 1-9 площею 35,1 кв.м (гостинна); новостворене приміщення за рахунок демонтажу сходів площею 4,00 кв.м;

виділити ОСОБА_8 у власність у житловому будинку АДРЕСА_1 : прим. 1-10 (хол) площею19,0 кв.м + 4,00 кв.м = 23 кв.м; прим. 1-11 площею 2,4 кв.м (гардеробна); приміщення 1-12 площею 26,3 кв.м (кімната); прим. 1-13 (кімната) площею 26,1 кв.м; прим. 1-14 площею 8,9 кв.м (санвузол); прим. 1-15 площею 4,8 кв.м (санвузол); прим. 1-16 площею 31,6 кв.м (кімната); прим. 1-17 площею 10,1 кв.м (гардеробна); балкон;

провести поділ земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 2 (додаток № 5) висновку експерта № 0080 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження по письмовому зверненню ОСОБА_5 , складеного 20.11.2023 судовим експертом Майстренком Іваном Олександровичем;

виділити у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 750 кв.м, із земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як показано на схемі додатку № 5 висновку експерта № 0080 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження по письмовому зверненню ОСОБА_5 , складеного 20.11.2023 судовим експертом Майстренком Іваном Олександровичем, зеленим кольором;

виділити у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 750 кв.м, із земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як показано на схемі додатку № 5 висновку експерта № 0080 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження по письмовому зверненню ОСОБА_5 , складеного 20.11.2023 судовим експертом Майстренком Іваном Олександровичем, жовтим кольором;

звільнити з-під арешту 1/2 частину житлового будинку загальною площею 278,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 ;

усі судові витрати стягнути з відповідачів.

В обґрунтування позову зазначає, що вона 27.11.1999 уклала шлюб із ОСОБА_8 . За спільні кошти подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_8 22.06.2006 було придбано за договором купівлі-продажу від 22.06.2006, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Банковською Ю.В., житловий будинок незавершене будівництво, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок було оформлено на ім`я ОСОБА_8 , однак його придбано за спільні сумісні кошти подружжя, у зв`язку із чим в п. 10 даного договору зазначено про наявність згоди ОСОБА_5 на укладення даного договору купівлі-продажу.

Маючи на той час стабільний заробіток, всі кошти ОСОБА_5 витрачалися на те, аби незакінчений будівництвом об`єкт був приведений у придатний для проживання родини стан. Крім того, у ремонт та добудову даного будинку було вкладено трудові ресурси позивачки.

У подальшому, після добудови і закінчення будівництва в цілому по будинку, було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради від 26.11.2007, яке підтверджує право власності на закінчений будівництвом об`єкт, опис об`єкта: загальна площа 278,3 кв.м; житловий будинок літ. А-2; гараж Б; навіс В; баня Г; навіс Д; погріб ПГ; ворота 1; паркан 2; хвіртки 3; ворота 4; паркан 5; замощення І; замощення II. Дане свідоцтво було видане на підставі рішення Виконавчого комітету Володимирівської сільської ради № 413 від 08.11.2007.

Також було оформлене право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений будинок. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 996224, право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинок та на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0145 площею 0,15 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8

06.07.2023 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. в рамках ЗВП № 59661891, до складу якого входять ВП № 70848919, ВП № 63469034, ВП № 61132685, ВП № 59659416, ВП № 59654359 виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_8 , згідно з якою постановив накласти арешт на майно: тип об`єкта житловий будинок літ. А-2; опис об`єкта загальна площа (кв.м) 278,3; житлова площа (кв.м) 139,6, адреса: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_8 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження (додаткових) 6312478,03 грн.

Приватний виконавець навіть звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до вищезазначеного будинку. Запорізький районний суд Запорізької області постановив ухвалу від 04.08.2023 по справі №317/2973/17, якою задовольнив подання приватного виконавця і надав дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Сколибогу О.С. на примусове проникнення до майна боржника ОСОБА_8 до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

По тексту даної ухвали суду зазначено, що житловий будинок загальною площею 278,3 кв.м передати на реалізацію не виявилось можливим, оскільки в будинку, згідно довідки Широківської сільської ради № 23457 від 17.07.2023, зареєстровані неповнолітні діти.

Приватним виконавцем вчиняються активні дії, направлені саме на реалізацію спірного будинку в межах виконавчого провадження, без врахування наявності права власності позивачки на частину даного будинку, що призведе до втрати такого права власності позивачкою.

Приватний виконавець, знаючи про факт того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 було укладено шлюб у 1999 році, саме у період шлюбу відбулося придбання вищезазначеного будинку, внаслідок чого спірний будинок має статус спільної сумісної власності, не вчинив жодних дій, направлених на виділення майна боржника у спільному сумісному майні, а одразу наклав арешт на весь будинок в якому позивачці, яка не є боржником, належить відповідна частка у праві власності.

Про обізнаність приватного виконавця із фактом укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у 1999 році свідчить те, що приватний виконавець приймав участь у справі № 317/2676/21. Крім того, приватний виконавець приймав участь у інших судових провадженнях, зокрема з приводу оскарження ОСОБА_5 ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 01.07.2022 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С., стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_8 , про примусове проникнення до майна боржника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084.

ОСОБА_5 вважає, що накладаючи арешт на весь спірний будинок, приватний виконавець не дотримався вимог ст. 443 ЦПК України та не звернувся до суду із поданням про виділ частки у майні боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, в результаті чого арешт накладено і на частку позивачки, а тому відбудеться реалізація на електронних торгах всього будинку, і частки позивачки також. Крім того, даний будинок є єдиним житлом позивачки та житлом трьох її дітей, відповідно, накладення арешту на весь будинок, подальша реалізація на прилюдних торгах всього будинку (без виділення частки боржника зі спільного сумісного майна подружжя) призведе до порушення права власності позивачки та порушення житлових прав трьох дітей.

Приватний виконавець не врахував правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц.

Враховуючи, що спірний будинок було придбано в період шлюбу, вказаний об`єкт нерухомого майна є не особистою власністю боржника ОСОБА_8 , а спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Позивачка є співвласником даного будинку, відповідно, звернення стягнення на такий будинок, його арешт, вилучення, майбутня реалізація призведуть до порушення права власності позивачки.

Крім того, даний будинок є єдиним житлом позивачки та трьох її дітей. Сину ОСОБА_9 виповнився всього рік, а доньці ОСОБА_10 встановлено діагноз цукровий діабет І типу, що свідчить про необхідність захисту прав дітей в першу чергу. Позбавлення позивачки та її дітей права власності на частину будинку, яка на законних підставах належить позивачці, суттєво порушить гарантоване Європейською Конвенцією з прав людини право на житло всієї родини та не відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності.

У зв`язку із розірванням шлюбу на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 у справі №333/6965/23, позивачка вимушена заявляти позовні вимоги про виділ їй зі спільної сумісної власності частини майна.

Згідно з висновком експерта № 0080 від 20.11.2023, за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, судовий експерт ОСОБА_11 запропонував 3 варіанти розподілу будинку та 3 варіанти розподілу земельної ділянки.

Згідно з варіантом № 3 поділу житлового будинку передбачено виділення одному із співвласників приміщень, які розташовані на І поверсі, а іншому із співвласників приміщення, які розташовані на II поверсі. Саме варіант № 3 є таким, що не потребує значної реконструкції приміщень, адже фактично при поділу будинку саме за вказаним варіантом потрібно демонтувати сходи всередині будинку з І на II поверх, а також добудувати ззовні будинку сходи для одного із співвласників на II поверх. Саме тому вона просить суд поділити будинок за варіантом № 3. Внаслідок того, що троє дітей проживають з нею, її молодшому сину лише 1 рік, саме їй слід виділити приміщення, розташовані на першому поверсі, оскільки житло саме на першому поверсі є більш безпечним для дитини і не потребує додаткових фізичних навантажень у вигляді підйому на другий поверх. Натомість ОСОБА_8 слід виділити приміщення на другому поверсі.

Також ОСОБА_5 просить виділити їй частину земельної ділянки позначену зеленим кольором відповідно до варіанту 5 висновку експерта.

Вважає, що виділення в натурі 1/2 частки будинку, яка належить їй на праві власності, буде спрямоване на остаточне вирішення спору і буде сприяти уникненню конфліктних ситуацій в подальшому, дасть змогу жити самостійним життям із дітьми.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.07.2022 по справі № 317/2973/17 апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31.05.2019 у справі скасоване в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн. та 448,70 грн. судових витрат. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення. У даній постанові Запорізького апеляційного суду від 26.07.2022 у справі № 317/2973/17 судом було зазначено, що доказів того, що ОСОБА_5 надавала свою згоду на отримання ОСОБА_8 позики на суму 1000 доларів США і що отримані за договором кошти були витрачені в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять. Перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у шлюбі не є достатньою підставою для задоволення позову і покладення на ОСОБА_5 солідарної відповідальності за боргами другого з подружжя.

ОСОБА_2 звертався до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . В позові він зазначав, що ОСОБА_5 має такі ж зобов`язання, як і ОСОБА_8 за договорами позики від 07.10.2012, від 01.12.2012, від 07.03.2013, від 11.03.2013 перед ОСОБА_13 . Він вважав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мають солідарний обов`язок перед ним щодо сплати заборгованості за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 (справа № 317/35/16-ц). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 317/3651/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики було відмовлено в стягненні з ОСОБА_5 боргу за договорами позики. Отже, ОСОБА_5 не є солідарною чи зобов`язаною особою при виконанні рішень та виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики і не має відповідати належним їй майном за зобов`язаннями ОСОБА_8 .

Всупереч ч. 1 ст. 371 ЦК України ані приватний виконавець, ані ОСОБА_2 не звертались до суду з позовом про визначення частки ОСОБА_8 у вказаному об`єкті нерухомого майна. Ця обставина призвела до того, що арешт було помилково накладено на 1/2 частку позивачки в спірному будинку.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.12.2023 заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 , яка діяла у свої інтересах та інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , залишено без задоволення.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22.12.2023 задоволено клопотання ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.03.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності повернуто заявнику.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Клімченко М.Г., не погодився із доводами позову, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позовна заява спрямована на унеможливлення виконання рішення суду шляхом зловживання правом, подана за відсутності спору про право, з викривленням фактичних обставин, що мають значення для розгляду.

20.01.2016 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/35/16 накладений арешт на рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1

09.03.2016 між ОСОБА_8 (від імені якого діяла ОСОБА_5 на підставі довіреності ) та ОСОБА_14 (мати ОСОБА_5 ) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1496/02/2342/2016.

28.04.2016 рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/35/16 стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 4217581 грн. 78 коп. за договорами позики від 07.10.2012, 01.12.2012, 07.03.2013, 11.03.2013 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/57505194).

29.08.2016 рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/3272/16-ц, в межах розгляду справи про поділ майна ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , визнано за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно: будинок житловий за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 278,3 кв.м; земельну ділянку площею 0,1500 га на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0145; земельну ділянку площею 0,0540 га на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на території садівничого товариства «Колос», ділянка № НОМЕР_2 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/60185913).

13.10.2016 ухвалою апеляційного суду Запорізької області по справі № 317/35/16 рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 у цій справі залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62065283).

06.06.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на території садівничого товариства «Колос», ділянка № НОМЕР_2 .

29.06.2017 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 317/35/16 рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13.10.2016 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/67680607).

28.11.2017 рішенням апеляційного суду Запорізької області у справі № 317/3272/16-ц рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29.08.2016 скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту: У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя відмовити (https://reyestr.court.gov.ua/Review/70655808).

16.01.2018 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/3272/16-ц задоволена заява ОСОБА_2 про поворот виконання рішення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71649283).

20.08.2018 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/324/18 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про визнання правочинів (договорів займу) від 07.10.2012, 01.12.2012, 07.03.2013, 11.03.2013 недійсними залишено без задоволення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76213959).

06.03.2019 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 317/3272/16-ц рішення апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2017 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/80363827).

09.03.2019 постановою Запорізького апеляційного суду по справі № 333/324/18 рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2018 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/80362527).

23.03.2020 рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі №317/3681/19 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на території садівничого товариства «Колос», ділянка № НОМЕР_2 , датований 06.06.2017 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88437898).

12.06.2020 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 333/324/18 рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2018 та постанову Запорізького апеляційного суду від 06.03.2019 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89977518).

13.08.2020 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 317/3680/19 визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1496/02/2342/2016 від 09.03.2016, що укладений між ОСОБА_8 (від імені якого діяла ОСОБА_5 ) та ОСОБА_14 (мати ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_2

Значна кількість судових спорів між сторонами, спрямованих на відновлення за ОСОБА_8 права власності на майно боржника, свідчить що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчиняють сукупність дій, спрямованих на ускладнення та унеможливлення звернення стягнення на нерухоме майно, належне боржнику.

ОСОБА_2 вважає, що спір, який розглядається в межах цієї справи, є чергової спробою подружжя унеможливити звернення стягнення на майно боржника.

Згідно позовної заяви підставою для звернення з позовом є ст. 69, 70 СК України. Похідними вимогами є виділення приміщень, поділ земельної ділянки, звільнення майна з-під арешту.

Звертаючись до суду в 2016 році (справа № 317/3272/16-ц), згідно уточненої позовної заяви підставою для звернення до суду є ст. 69, 70 Сімейного кодексу України, (а.с. 35-36 № 317/3272/16-ц).

Отже ОСОБА_5 зверталась до суду з позовними вимогами до того самого відповідача ( ОСОБА_8 ), про той самий предмет (визнання за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок загальною площею 278,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, за адресою: АДРЕСА_1 ) з тих самих підстав (ст. 69, 70 СК України).

Зазначення позивачем того, що позов поданий в інтересах дітей, не підтверджується змістом позовної заяви, оскільки позивачем не обґрунтовано наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів дітей.

Залучення кредитора відповідачем по справі, приватного виконавця та органу опіки та піклування у якості третіх осіб, на думку позивача спрямовано на зміну складу сторін по справі задля усунення підстав для закриття провадження по справі.

Позовна заява направлена на порушення принципу правової визначеності та повторного розгляду спору про поділ майна подружжя, що розглянутий в межах справи № 317/3272/16-ц.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою зменшення частки майна боржника ОСОБА_8 , на яку можливо звернути стягнення в рамках примусового виконання виконавчого листа № 317/35/16-ц та інших справ про стягнення з останнього грошових коштів, неодноразово намагаються відчужувати або в інший спосіб зменшувати розмір активів боржника.

Аналогічний спір розглядався судами в межах справи № 346/3475/19. Верховний Суд дійшов висновку, що звернення з позовом про визнання права власності на майно та скасування арешту майна при відсутності спору між подружжям щодо цього майна та наявності невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості є зловживання правом відносно кредитора, та до відповідних спорів підлягає застосуванню правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 317/3272/16-п від 06.03.2019.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у зв`язку із відмовою у задоволені позовних вимог у справі № 317/3272/16-ц, в межах розгляду якої Верховним Судом встановлено, що вони діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника, повторно звернулись з позовом з тим самим предметом, з тих самих підстав.

Оскільки Верховним Судом встановлено, що звернення з позовом про визнання права власності на майно та скасування арешту майна при відсутності спору між подружжям щодо цього майна за наявності невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості є зловживання правом відносно кредитора, такі дії є очевидно недобросовісними та містять зловживання правами стосовно кредитора.

Договори позики, що стали підставою для стягнення заборгованості, були укладені ОСОБА_8 у шлюбі, а саме 07.10.2012, 01.12.2012, 07.03.2013, 11.03.2013, а грошові кошти отримані за ними, як встановлено під час розгляду справи № 333/324/18, використані в інтересах сім`ї.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/324/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про визнання договорів позики від 07.10.2012, 01.12.2012, 07.03.2013, 11.03.2013 недійсними, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанції було встановлено:

ОСОБА_8 мав волевиявлення до укладення правочину в інтересах сім`ї;

під час допиту було з`ясовано, що подружжя виїжджало за кордон для відпочинку. ОСОБА_5 , незважаючи на своє скрутне матеріальне становище, не пам`ятає вартості путівки та не надала жодних доказів, які підтверджують здійснення нею витрат;

грошові кошти отримані за договорами позики були використанні з метою придбання транспортного засобу в інтересах сім`ї. Транспортний засіб був придбаний для дружини за рахунок коштів, отриманих на підставі договорів позики та зареєстрований на ОСОБА_5 напередодні її дня народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

транспортний засіб ОСОБА_8 марки Honda, модель Accord, в 2016 році був проданий матері ОСОБА_5 , з його слів набагато нижче реальної вартості, а саме за 5-20 тис. грн. ОСОБА_5 зазначила, що це було зроблено через те, що чоловік не є надійною людиною та це було першим, що вона може забрати задля того, щоб не залишитися ні з чим. Крім цього, вона зазначила, що вказаний правочин був вчинений саме в її інтересах. Зазначене підтверджує її обізнаність як про існування неповернутого боргу ОСОБА_2 , так і про наявність позову до ОСОБА_8 (справа № 317/35/16) та наявність арешту на все майно ОСОБА_8 ;

договори про надання комунальних послуг на будинок в якому проживає подружжя укладені з ОСОБА_8 та позивачем не доведено те, що саме вона сплачує комунальні платежі. Також сумнів викликає названий ОСОБА_5 під час допиту розмір витрат на утримання будинку у 2500-3000 грн.;

враховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 проживають разом, пов`язані спільним побутом, спільно відпочивають та ОСОБА_8 продовжує здійснювати як матеріальні, так і трудові витрати в інтересах сім`ї, спільно виховують дітей, спільно використовують належне їм майно, незалежно від титульного володільця, підстави для визнання правочину недійсним відсутні;

заявлений позов ОСОБА_5 є спробою подружжя унеможливити виконання судового рішення у справі № 317/35/16.

Як вбачається з вищевикладених обставин, які встановлені рішеннями суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , починаючи з 2016 року вчиняють сукупність дій, спрямованих на унеможливлення виконання рішень суду про стягнення грошових коштів, отриманих ОСОБА_8 в інтересах сім`ї.

У зв`язку з штучним поділом майна в 2016 році та його відчуженням на користь третіх осіб, рішення суду про стягнення заборгованості у розмірі 4217583 грн. 78 коп. залишається невиконаним більше п`яти років.

Нерухоме майно (баня, погріб, альтанка, плавальний басейн, мангал стаціонарний) за адресою: АДРЕСА_1 передано на реалізацію з торгів.

Згідно протоколу № 452380 проведення електронних торгів, 12.12.2019 торги не відбулися. Згідно протоколу № 458230 проведення електронних торгів, 02.01.2020 торги не відбулися. Згідно протоколу № 462252 проведення електронних торгів, 23.01.2020 торги не відбулися.

03.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. складений акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Майно передається стягувачу у рахунок погашення суми боргу за ціною третіх електронних торгів у розмірі 494491,20 грн., за виконавчим документом виконавчим листом № 317/2973/17 від 24.07.2019, виданим Запорізьким районним судом Запорізької області.

Згідно наданого ОСОБА_5 технічного паспорту та схематичного плану до нього, на території земельної ділянки розміщені об`єкти, що були реалізовані в порядку виконання судових рішень.

Отже, позовні вимоги порушують права ОСОБА_2 , оскільки на земельній ділянці розташовані належні йому об`єкти нерухомого майна.

Оскільки позов направлений на поділ частини майна подружжя, при цьому, ОСОБА_8 , будучи заінтересованим у зменшенні обсягу активів на які можливо звернути стягнення, не ставить вимогу до ОСОБА_5 про поділ боргів подружжя, відповідно до усталеної практики. Вказані дії є засобом уникнення сплати боргів за рішенням про стягнення боргу.

Враховуючи вищевикладене, позов направлений виключно на утруднення виконання рішень суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 та є необґрунтованим і безпідставним. Ті самі позовні вимоги про той самий предмет, з тих самих підстав вже були розглянуті у справі № 317/3272/16-ц.

У відповіді на відзив від 29.01.2024 представник позивачки ОСОБА_5 , адвокат Шкабуро О.В., висловив незгоду із доводами відзиву, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 у справі № 333/6965/23 шлюб між позивачкою та ОСОБА_8 було розірвано, рішення набрало законної сили. Ініціювання ОСОБА_5 даної судової справи пов`язане виключно із необхідністю захисту своїх власних майнових прав та інтересів, а також із необхідністю захисту прав та законних інтересів власних дітей, які після розірвання шлюбу проживають з матір`ю.

Посилання ОСОБА_2 на постанову Верховного Суду від 06.03.2019 у справі 317/3272/16 в даному випадку є недоречним, оскільки Верховний Суд вказав, що апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та відмовив в позові про поділ майна подружжя в обраний позивачами спосіб без залучення кредитора одного з подружжя. Верховний Суд мав на увазі, що судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи було зроблено правильний висновок щодо відмови ОСОБА_5 в позові до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя через те, що до участі у справі не було залучено кредитора ОСОБА_8 , а також врахував, що ОСОБА_5 не пред`являлося позовних вимог до ОСОБА_2 як кредитора про зняття арешту з майна.

В даній справі позивачем в якості відповідача 2 залучено кредитора ОСОБА_8 ОСОБА_2 , а також пред`явлено позовні вимоги про зняття арешту з майна, що свідчить про неможливість застосування правового висновку Верховного Суду від 06.03.2019 у справі 317/3272/16.

Підстави і предмет позовів у справах № 317/7021/23 та № 317/3272/16-ц є різними, так само як і залучені до участі у справі сторони не є однаковими.

Крім того, вони не погоджуються із позицією ОСОБА_2 щодо використання грошових коштів, позичених ОСОБА_8 , в інтересах подружжя.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.07.2022 по справі № 317/2973/17 апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31.05.2019 у справі скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 89693,43 грн. та 448,70 грн. судових витрат. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення.

У даній постанові Запорізького апеляційного суду від 26.07.2022 у справі № 317/2973/17 судом було зазначено, що доказів того, що ОСОБА_5 надавала свою згоду на отримання ОСОБА_8 позики на суму 1000 доларів США, і що отримані за договором кошти були витрачені в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять. Перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у шлюбі не є достатньою підставою для задоволення позову і покладення на ОСОБА_5 солідарної відповідальності за боргами другого з подружжя.

Також рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 317/3651/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики було відмовлено в стягненні з ОСОБА_5 боргу за договорами позики через недоведеність отримання та витрачання позики в інтересах колишнього подружжя.

У зв`язку із цим недоречним є посилання ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/324/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 про визнання договорів позики від 07.10.2012, від 01.12.2012, від 07.03.2013, від 11.03.2013 недійсними.

Не погоджуються вони також й з позицією ОСОБА_2 про те, що частина майна, вказана позивачем у позові, була відчужена на користь ОСОБА_2 , внаслідок чого не може бути предметом поділу у даній справі. Позивачці не було відомо про реалізацію бані, погрібу, альтанки, плавального басейну, мангалу стаціонарного на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 03.02.2020. Дана інформація не відповідає дійсності. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, на запит за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок в цілому площею 278,3 кв.м., а також право власності на земельну ділянку під даним домоволодінням належить ОСОБА_8 . Жодного права власності за ОСОБА_2 не зареєстровано, в тому числі на будь-які будівлі.

Враховуючи викладене, підстав стверджувати про те, що заявлений у позовній заяві порядок поділу майна порушує права ОСОБА_2 , немає.

Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області у поданій заяві по суті справи від 08.04.2024 висловив думку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, погодившись із доводами позову про те, що ОСОБА_5 є співвласником будинку, а тому позбавлення її та її дітей права власності на частину будинку суттєво порушить гарантоване Європейською конвенцією з прав людини право на житло всієї родини та не відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 , адвокат Шкабуро О.В., підтримав позов у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, які викладені у позові. На питання суду представник позивачки вказав, що усі вимоги заявлені також і в інтересах дітей.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 , адвокат Карабак В.А., зазначила, що відповідач не заперечує проти позову, погоджується із запропонованим варіантом поділу, який відповідає інтересам сторін. Вона не знає за які кошти будуть облаштовані сходи на другий поверх житлового будинку.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Клімченко М.Г., заперечував проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, які містяться у відзиві на позов.

Аналогічну точку зору висловив й відповідач ОСОБА_2 .

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи інші учасники справи до суду не з`явились.

Вислухавши доводи учасників справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 27.11.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, ОСОБА_8 та ОСОБА_16 знаходились у шлюбі з 27.11.1999 (а.с. 37 т. 1).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 у справі № 333/6965/23 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 66-67 т. 1).

За змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10.08.2022 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 38 т. 1).

Як видно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданого 10.08.2022 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 39 т. 1).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста ЛКК № 189/14.11.23 ОСОБА_7 встановлено діагноз Е10.1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 30.07.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 40 т. 1).

Як видно з копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_5 , остання з 2015 року не працевлаштована (а.с. 60-65 т. 1).

За змістом витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4276 від 14.08.2023, виданого Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 41 т. 1)

У період шлюбу за договором купівлі-продажу від 22.06.2006 відповідачем ОСОБА_8 був придбаний житловий будинок, незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У п. 10 даного договору міститься застереження, що його укладено за згодою дружини покупця, ОСОБА_5 , яку викладено у вигляді заяви згідно вимог ст. 65 СК України (а.с. 43 т. 1)

Відповідно до відомостей, які містяться у витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 11234968 від 14.07.2006, право власності на означений житловий будинок, незавершене будівництво, зареєстровано за ОСОБА_8 у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 44 т. 1).

Рішенням Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 413 від 08.11.2007 ОСОБА_8 оформлено право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності (а.с. 47 т. 1).

Рішенням Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 414 від 08.11.2007 ОСОБА_8 затверджено акт закінченого будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 278,3 кв. м, житлова площа 139,6 кв.м (а.с. 48 т. 1).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_8 є власником житлового будинку загальною площею 278,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , частка 1/1 (а.с. 51 т. 1).

Відповідно до відомостей, які містяться у витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 16882429 від 03.12.2007, право власності на означений житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_8 у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 52 т. 1).

Також матеріали справи містять копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 996224, за змістом якого ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:001:0145, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 49-50 т. 1).

За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348807050 від 02.10.2023, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 (а.с. 55-59 т. 1).

Аналогічні відомості містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 356971079 від 04.12.2023 (а.с 158-163 т. 1).

Також у вказаних інформаційних довідках містяться відомості про наявні обтяження:

номер запису про обтяження 32515461 (арешт нерухомого майна ОСОБА_8 , постанова про арешт боржника від 22.07.2019, обтяжувач Запорізький РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, об`єкт речових прав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 );

номер запису про обтяження 32517660 (арешт нерухомого майна ОСОБА_8 , постанова про арешт боржника від 22.07.2019, обтяжувач Запорізький РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, об`єкт речових прав земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0145, розташована за адресою: АДРЕСА_1 );

номер запису про обтяження 32517787 (арешт нерухомого майна ОСОБА_8 , постанова про арешт боржника від 22.07.2019, обтяжувач Запорізький РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, об`єкт речових прав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 );

номер запису про обтяження 50898836 (арешт нерухомого майна ОСОБА_8 , рішення приватного виконавця Сколибога О.С. у ЗВП № 59661891 від 06.07.2023, об`єкт речових прав закінчений будівництвом житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно довідки про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , найбільш ймовірна ринкова вартість житлового будинку в цілому складає 2421322,00 грн. (а.с. 88 т. 1)

Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження по письмовому зверненню ОСОБА_5 № 0080 від 20.11.2023, складеним судовим експертом Майстренком І.О., визначено три варіанти поділу житлового будинку, а також три варіанти поділу земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 87-131 т. 1, а.с. 60-110 т. 3).

Рішенням Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 03 від 22.12.2014 вулицю Степову с. Сонячне перейменовано на АДРЕСА_3 (а.с. 42 т. 1).

Постановою про арешт майна боржника від 06.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. у зведеному виконавчому провадженні № 59661891, до складу якого входять ВП № 70848919, ВП 63469034, ВП61132685, ВП 59659416, ВП 59654359, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_18 , а саме житловий будинок літ. А-2 загальною площею 278,3 кв.м, житловою площею 139,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 6312478,03 грн. (а.с. 53-54А т. 1).

Судами неодноразово розглядались справи, де учасниками справи були ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 .

Рішенням Запорізького апеляційного суду від 26.07.2022 у справі № 317/2973/17 скасовано рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31.05.2019 у частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 89693, 43 грн. та 448,70 грн. судових витрат. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення (а.с. 68-72 т. 1).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 317/3651/17 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики відмовлено у повному обсязі (а.с. 73-80 т. 1).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2018 у справі № 333/324/18 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 про визнання договорів займу недійсними залишено без задоволення (а.с. 209-210 т. 1).

Постановою Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 317/3272/16-ц касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2017 залишено без змін. За змістом даної постанови рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29.08.2016 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя задоволено та визнано за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно:

будинок житловий за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 278,3 кв.м;

земельну ділянку площею 0,1500 га на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0145;

земельну ділянку площею 0,0540 га на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на території садівничого товариства «Колос», ділянка № НОМЕР_2 ;

Також судом першої інстанції задоволено зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнано за ОСОБА_8 право власності і передано ОСОБА_8 побутову техніку: планшет Apple iPad 3 wi-fa + 3G64; мобільний телефон Apple iPhon 4S 64 Gb; монітор LG 27 DM2780D LED; процесор Intel Core i5-2550k, s1155; мобільний телефон Samsung 19250 Galakxy nexus 16 Gb; МФУ лазерне Canon НОМЕР_6 ; телевізор Philips 46PFL6606t/12; відеокамеру Canon Legria HF R28; фотокамеру цифрову Canon EOS1100D 18-55DC; ноутбук Apple Macbook Pro MD 831LL/A 15.4 Retina; соковижималку Kenwood JE 880; мультиварку Cucroo crp-a 1010F; м`ясорубку Moulinex DKA213E; пароварку Philips HD 9190; пилосос Philips FC 9073/01; хлібопіч Moulinex OW6002; ноутбук HP Pavilion dv6-7055sr; електронну книгу PockerBook PRO 912 pb912-dy; пилосос Thomas twin aguafilter; пральну машину Bosh was 24743; телевізор Lcd LG47Le8500; телевізор Lcd Sony kdl-40nx710r; телевізор Led Samsung ve-37c6540swx; телевізор LG 32 LE 4500; телевізор LG 26 LD 320; холодильник Siemens KD-53na01ne; холодильник Samsung RL62ZBPN1; музичний центр Panasonic sc-vk680 ee-k; мікрохвильову піч LG MC8088HRB.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29.08.2016 скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.08.2023 у справі № 317/2973/17 приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Сколибогу О.С. надано дозвіл на примусове проникнення до майна боржника ОСОБА_8 , а саме будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 81-86 т. 1).

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

У справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17) зроблено висновок, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Така позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 15.02.2022 у справі № 346/3475/19 (провадження № 61-167св21).

Аналогічний по суті висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18).

Підстав не враховувати дані правові позиції немає, натомість є необхідність урахування доводів відзиву у тій частині, де представник відповідача ОСОБА_2 акцентує увагу на тому, що позов спрямований на утруднення виконання рішень суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 та посилається на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2020 та рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2020 у справі № 317/3681/19 (посилання у Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/88437898) задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_15 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації. Суд розпорядився:

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :06:002:0084, від 06.06.2017, зареєстрований в реєстрі за № 349 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Наталією Петрівною;

скасувати державну реєстрацію за індексним номером 35537886 від 06.06.2017 права власності на земельну ділянку, зареєстровану за ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 349 від 06.06.2017.

Суд першої інстанції виснував, що відповідачка ОСОБА_5 фактично розпорядилась на власний розсуд обтяженим майном земельною ділянкою площею 0,0540 га на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (ділянка № НОМЕР_2 в СТ «Колос»). При цьому, судове рішення, яким за нею було визнано право власності на вказане майно, фактично не набрало законної сили (з огляду на приписи статті 223 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення у справі № 317/3732/16-ц) та було скасоване судом апеляційної інстанції. Вказана обставина не була доведена відповідачем ОСОБА_5 до відома відповідача ОСОБА_15 при укладенні оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя 13.08.2020 у справі № 317/3680/19 (посилання у Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.comt.g-ov.ua/Review/92182068) задоволено повністю позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору адміністратор територіального сервісного центру № 2342 ОСОБА_19 про визнання правочину недійсним. Суд розпорядився:

визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1496/02/2342/2016 від 09.03.2016, що укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ;

скасувати державну реєстрацію прав власності ОСОБА_14 на автомобіль марки Honda, модель Accord;

визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.032016, видане Територіальним сервісним центром 2342 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Honda, модель Accord, тип Легковий /Седан-В, номер шасі НОМЕР_7 , об`єм двигуна 1998, колір синій на ім`я ОСОБА_14 ;

визнати за ОСОБА_8 право власності на транспортний засіб автомобіль марки Honda, модель Accord, тип Легковий /Седан-В, номер шасі НОМЕР_7 , об`єм двигуна 1998, колір синій;

витребувати у ОСОБА_14 автомобіль марки Honda, модель Accord, тип Легковий/Седан-В, номер шасі НОМЕР_7 , об`єм двигуна 1998, колір синій та передати його ОСОБА_8 .

Суд виснував, що укладаючи договір купівлі-продажу транспортного засобу, права ОСОБА_8 на розпорядження рухомим та нерухомим майном, що йому належить, були обтяжені відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області по справі № 317/35/16-ц від 20.01.2016, згідно з якою було накладено арешт на рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_8 та заборонено їх відчуження в межах суми, заявленої до стягнення 3884500,85 грн. 28.04.2016 Запорізьким районним судом Запорізької області було прийнято рішення по справі № 317/35/16-ц, відповідно до якого з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 були стягнуті грошові кошти у розмірі 4217583 грн. 78 коп.

Отже, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчиняли дії, спрямовані на відчуження майна у той час, коли не мали прав вчиняти відповідні дії, чим перешкоджали виконанню виконавчих документів щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 , тобто діяли недобросовісно.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебували і перебувають дотепер виконавчі листи № 317/2973/17 від 24.07.2019, № 317/2973/17 від 24.07.2019, № 317/35/16-ц від 10.11.2016, № 317/3680/19 від 08.10.2020, № 317/2608/19 від 27.04.2020 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 6312478,03 грн. у зведеному виконавчому провадженні № 59654359, позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем ОСОБА_8 компенсації за частку у спільному майні, взявши до уваги раніше вчинені дії учасників справи, направлені на відчуження майна подружжя, суд вважає за необхідне відмовити у позові, оскільки у разі задоволення позову будуть порушені права та інтереси ОСОБА_2 і це ускладнить виконання судових рішень про стягнення грошових коштів з ОСОБА_20 на користь ОСОБА_2 .

Суд також враховує, що позов ОСОБА_5 хоча й заявлений в інтересах також й малолітнього ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_7 , проте не містить жодної позовної вимоги, яка б стосувалась захисту прав та законних інтересів дітей. Рішення суду у даній справі не погіршує становище дітей.

Щодо доводів ОСОБА_2 про належність йому певного майна, яке розташоване за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме бані, альтанки, погріба, плавального басейну, мангалу стаціонарного, суд виходить з наступного.

Як видно з протоколу проведення електронних торгів № 452380 від 12.12.2019, через відсутність допущених учасників торгів не відбулись торги по лоту № 391181 (нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме баня, альтанка, погріб, плавальний басейн, мангал стаціонарний).

Як видно з протоколу проведення електронних торгів № 458230 від 02.01.2020, через ненадходження цінових пропозицій не відбулись торги по лоту № 396857 (нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме баня, альтанка, погріб, плавальний басейн, мангал стаціонарний).

Як видно з протоколу проведення електронних торгів № 462252 від 23.01.2020, через ненадходження цінових пропозицій не відбулись торги по лоту № 401298 (нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме баня, альтанка, погріб, плавальний басейн, мангал стаціонарний).

Актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 03.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Сколибогом О.С. у зведеному виконавчому провадженні № 59654359 стягувачу ОСОБА_2 передано у власність наступне майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 баню літ. Г, погріб літ. ПГ, альтанку, плавальний басейн, мангал стаціонарний. Майно передано стягувачу у рахунок погашення суми боргу за ціною третіх електронних торгів у розмірі 494491,20 грн. за виконавчим листом № 317/2973/17 від 24.07.2019.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів реєстрації за ним права власності на баню, погріб, альтанку, плавальний басейн, мангал стаціонарний як окреме нерухоме майно, відтак немає підстав вважати, що він є власником цього майна і ухваленим рішенням будуть порушені його права саме як власника цього майна.

Урахувавши встановлені судом обставини, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про необхідність відмови у позові у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_4 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 ), до ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_6 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович (69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 50, оф. 106), Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування (код у , 69089, м. Запоріжжя, вул. Розенталь, буд. 7) про визнання права власності, виділ частки майна в натурі, звільнення майна з-під арешту відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 08.04.2025.

Суддя Д.І. Сакоян