ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Кропивницький

справа № 397/1400/23

провадження № 22-ц/4809/547/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Капусти Тетяни Леонідівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року у складі судді Подоляк Я. М. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 828 грн 08 коп та сплачений судовий збір.

Позовна заява мотивована тим, що 03.12.2018 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту МТС-631060890, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 27 900 грн на споживчі потреби з відсотковою ставкою 26,00 % річних.

АТ «Альфа-Банк» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 27 900 грн, проте, позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого, станом на 20.12.2021 утворилась заборгованість в розмірі 55 828,08 грн, яка складалається з тіла кредиту в розмірі 50 069,52 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 0,00 грн.

20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Оскільки, ТОВ «ФК «Еліт Фананс» набуло статусу кредитора за кредитним договором МТС-631060890 від 03.12.2018, а відповідач не погасив існуючу заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 03.12.2018 у розмірі 50 069 грн 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» судовий збір у розмірі 2 407 грн 15 коп.

У задоволені іншої частини вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, а власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий.

Відповідач заперечує, що він у період з грудня 2018 року по 2020 року користувався встановленим кредитним лімітом, стверджуючи, що він своєчасно здійснював внесення грошових коштів згідно умов договору, а тому заборгованість у відповідача утворитися не могла, проте, на підтвердження вказаного, власного розрахунку та доказів належного виконання умов договору, суду не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5 758,56 грн, оскільки згідно Додатку 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 вказана сума є пенею/штрафом/неустойкою, проте, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, наданого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказана сума є заборгованістю за відсотками.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно встановлено всі обставини, що мають істотне значення для вирішення справи по суті заявлених вимог, у зв`язку з чим суд дійшов неправильних висновків, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, в силу чого ухвалив незаконне рішення.

Наданий позивачем Додаток 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року містить виключно характеристику права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основним договором, в ньому відсутні підписи директора та печатки контрагента - AT «Альфа-Банк».

Наданий ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»вже інший Додаток 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021, який містить підписи як фактора так і клієнта, наданий до суду пізніше без жодного мотивування причин його неподання разом з позовною заявою.

Крім того, зазначений додаток містить дані про боржника ОСОБА_3 , в силу чого даний не може братись до уваги судом як належний та допустимий доказ.

Акт приймання-передачі реєстру боржників не містить інформації, що до фактора перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та у якому розмірі.

Крім того, матеріали справи не містять розрахунку кредитної заборгованості, складеної первісним кредитором AT«Альфа-Банк».

Виписка по рахунку, надана позивачем, не містить ідентифікуючих даних клієнта, зокрема, номер рахунку та/або реквізити кредитної картки клієнта, та інформації про ліміт кредиту, на ній відсутні підпис посадової особи та печатка установи.

Крім того, позивачем не було надано разом з позовною заявою кредитний договір.

Також, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що згідно інформації, зазначеної на першому аркуші виписки, остання операція по рахунку була здійснена 20.12.2021, назва операції: «Згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. Факторингу № 3 «ФК «Еліт Фінанс» від 20.12.2021», що прямо суперечить заявленим позовним вимогам, оскільки позивач посилається як на підставу своїх вимог, на укладення з АТ «Альфа-Банк» Договору факторингу № 4 від 20.12.2021.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в частині, яка оскаржується.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 55 828 грн 08 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2018 ОСОБА_1 підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до умов, викладених у вказаній Оферті, мета кредиту - для особистих потреб, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, процентну ставку за користування коштами при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою пропонує встановити в розмірі 26% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Крім того, відповідач своїм підписом в Оферті засвідчив, що він особисто 30.11.2018 отримав Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

30.11.2018 сторонами також було підписано паспорт споживчого кредиту.

20.12.2021 між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, за яким АТ «Альфа Банк» відступає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору.

За умовами договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати ним ціни вимоги. В дату здійснення оплати фактором ціни вимоги сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників. Ціна права вимоги становить 12 878 944.

Згідно наданої позивачем копії платіжного доручення № 34291 від 20.12.2021 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перераховано на рахунок АТ «Альфа Банк» грошові кошти в сумі 12 878 944.

20.12.2021 АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 20.12.2021 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021.

Відповідно до Витягу з Додатку 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 55 828,08 грн, з яких 50 069,52 грн - сума основного боргу (проценти, комісія, тіло кредиту), 5 758, 56 грн - загальна сума пені/штрафу/неустойки.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 50 069 грн 52 коп, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині його не переглядає.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Відповідно дост. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується, що 30.11.2018 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом 200 000 грн, з процентною ставкою 26 % річних, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень (а. с. 5).

Надана позивачем копія виписки по рахунку ОСОБА_1 з кредитиною карткою World Debit Mastercard містить нарахування щодо відповідача за період з 03.12.2018 по 20.12.2021 (а. с. 12-35).

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, згідно п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, фактор (ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт АТ «Альфа-Банк» відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «боржники» або «боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору (а. с. 6-10).

Згідно пункту 2.2 Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором у сумі 55 828,08 грн, з яких 50 069,52 грн сума за основною заборгованістю, 5 758,56 грн - пеня/штраф/неустойка (а. с. 11, 108-110).

Платіжним дорученням № 34291 від 20 грудня 2021 та Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021 до Договору Факторингу № 4 від 20.12.2021 підтверджується оплата TOB «ФК «Еліт Фінанс» за право вимоги згідно договору факторингу № 4 (а.с. 106-107).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20.12.2021, складеного ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», загальний розмір заборгованості складає 55 828,08 грн, з яких 48 952,45 грн - прострочене тіло кредиту, 1 117,07 грн - овердрафт (несанкціонована заборгованість), 5 758,56 грн - відсотки за користування кредитом (а. с. 36).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що між відповідачем з однієї сторони та АТ «Альфа-Банк» з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору, укладеного шляхом акцептування банком пропозиції відповідача (оферти).

АТ «Альфа-Банк» виконало свої зобов`язання за договором та надало відповідачу у користування кредитну картку карткою World Debit Mastercard з встановленим кредитним лімітом.

Даних про те, що позчальником були повернуті кошти за вказаним договором, матеріали справи не містять, а наданий позивачем розрахунок заборгованості у встановленому законом порядку відповідачем не спростовано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується, що ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг, однак, в порушення умов кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 03.12.2018 у розмірі 50 069 грн 52 коп.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наданий позивачем Додаток 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року не містить підпису директора та печатки контрагента - AT «Альфа Банк», спростовується наданим разом з відповіддю на відзив ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» примірником Додатка 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021, який містить підписи як фактора так і клієнта.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що другий примірник додатку наданий до суду без жодного мотивування причин його неподання разом з позовною заявою, не заслуговують на увагу суду, оскільки він був наданий стороною відповідача не в якості нового доказу, а додатково, на спростовування тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, що є процесуальним правом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з урахуванням принципу змагальності цивільного процесуального права.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що зазначений додаток містить дані про боржника ОСОБА_3 , в силу чого даний не може братись до уваги судом як належний та допустимий доказ, оскільки позивачем надано реєстр прав вимоги, який містить ідентифікуючі дані відповідача.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять розрахунку кредитної заборгованості, складеної первісним кредитором AT«Альфа Банк», оскільки в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, складений ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», яке набуло право вимоги до відповідача від АТ «Альфа Банк», та яке набуло прав та обов`язків кредитора у зобов`язанні, у тому числі право складати відповідні розрахунки на обґрунтування заявлениг вимог.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що виписка по рахунку, надана позивачем, не містить ідентифікуючих даних клієнта, оскільки надана ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» виписка по рахунку містить ідентифікуючі дані відповідача, зокрема його контактні дані, номер рахунку та назву кредитної картки, яка була зазначена останнім в оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не було надано разом з позовною заявою кредитний договір, спростовуються матеріалами справи, зокрема, офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка підтверджує факт укладення кредитного договору на визначених в ній умовах.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що згідно інформації зазначеної на першому аркуші виписки, остання операція по рахунку була здійснена 20.12.2021, є безпідставними, оскільки розрахунок позивача за кредитним договором містить інформацію про розмір заборгованості, нарахованої за період з 03.12.2018 по 20.12.2021, що узгоджується з періодом, зазначеним у виписці по рахунку ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в частині, що оскаржується, без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Капусти Тетяни Леонідівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року в частині, що оскаржується, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко