ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1862/24

Провадження № 22-ц/820/802/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року (суддя Стасюк Р.М.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 871102 ОСОБА_1 встановлено інвалідність першої групи внаслідок загального захворювання з 25.06.2020 року по 30.06.2022 року, у зв`язку з чим призначено виплату пенсії по інвалідності на весь строк встановлення інвалідності.

З урахуванням пункту 14-6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ на період дії карантину ГУ ПФУ в Хмельницькій області продовжено виплату ОСОБА_1 пенсії по першій групі інвалідності з 01.07.2022 року у раніше встановленому розмірі.

Листом Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» від 06.11.2023 року за № 1354, який надійшов до ГУ ПФУ в Хмельницькій області 13.11.2023 року, повідомлено, що у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на черговий переогляд, інвалідність їй не продовжено.

Таким чином, за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року утворилась переплата з виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у розмірі 43840,00 грн., оскільки позивач, не володіючи інформацією про неявку відповідачки на черговий переогляд та не продовження їй інвалідності, протягом вказаного періоду продовжував здійснювати виплату пенсії.

З метою вжиття заходів щодо повернення надміру виплачених ОСОБА_1 коштів, 15.11.2023 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області направлено до АТ КБ «ПриватБанк» відповідний лист, на виконання якого установою банку було здійснено повернення грошових коштів, в межах наявного на рахунку відповідачки розміру в сумі 14535,07 грн.

Листами від 14.04.2024 року та 26.07.2024 року відповідачку було повідомлено про розмір, причину утворення переплати та необхідність добровільного повернення надміру отриманих грошових коштів у вигляді пенсії по інвалідності за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року у сумі 29304,93 грн.

Проте, на момент звернення до суду з позовною заявою відповідачка у добровільному порядку заборгованість з переплати пенсії по інвалідності не повернула.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 29304,93 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідачка фактично продовжувала отримувати пенсію, не маючи для того правових підстав, оскільки була обізнана про сплив строку, на який було встановлено інвалідність, та не пройшла повторно медичний огляд. Даний факт свідчить про недобросовісність відповідачки та намір безпідставно набути майно у вигляді грошових коштів. Відповідачка отримувала пенсію по інвалідності за період з 01.07.2022 по 30.11.2023 без достатньої на те підстави (відсутність інвалідності) та не повідомила про зміну статусу. Такими діями (бездіяльністю) відповідача завдано шкоди бюджету Пенсійного фонду України на суму коштів у розмірі 29304,93 грн., відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відшкодування шкоди (переплати пенсії, виплачену надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера).

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників у справі не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.06.2020, до довідки серії 12 ААБ № 871102, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.06.2020 встановлено першу Б групу інвалідності, у зв`язку із загальним захворюванням. Інвалідність встановлена до 01.07.2022. Дата переогляду червень 2022 року.

У зв`язку з встановлення ОСОБА_1 інвалідності, ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначено виплату пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон України №1058).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6 такого змісту: «У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю».

На підставі наведеного виплата пенсії відповідачці була продовжена на період дії карантину без результатів повторного огляду медико-соціальної експертизи на період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року.

Листом Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» від 06.11.2023 року за № 1354, ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомлено про необхідність припинення виплат для ОСОБА_1 , оскільки остання на черговий переогляд за викликом не з`явилася, внаслідок чого відсутні підстави для продовження групи інвалідності.

15 листопада 2023 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області на адресу АТ КБ «Приват Банк» направлено лист, в якому на виконання вимог п. 19 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, зобов`язано повернути кошти перераховані на виплату пенсії за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року в сумі 43840 грн., з нарахованими на неї відсотками з поточного/карткового рахунку одержувача коштів «номер рахунку», відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» від 21.11.2023 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області проінформовано про повернення грошових коштів зарахованих на рахунок ОСОБА_1 в межах наявного залишку в сумі 14535,07 грн.

Відповідно до проведеного розрахунку переплати за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року по пенсійній справі ОСОБА_1 , розмір переплати за вказаний період склав 43840 грн., повернуто 14535,07 грн., залишок переплати 29304,93 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 14.04.2024 року та 26.07.2024 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про розмір, причину утворення переплати та необхідність добровільного повернення надміру отриманих грошових коштів, у вигляді пенсії по інвалідності за період з 01.07.2022 по 30.11.2023 у розмірі 29304,93 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів зловживань з боку відповідачки, які б доводили її недобросовісність при нарахуванні розміру пенсії та безпідставно отриманих грошових коштів за період з 01.07.2022 по 30.11.2023 року та не надано доказів про наявність рахункової помилки при виплаті пенсії з боку позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 30 Закону України №1058 передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України №1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови зі змінами, внесеними Постановою правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25 листопада 2014 року, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно пункту 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ, яким Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 доповнено пунктом 14-6 такого змісту: у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю».

Постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року карантин на території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, було скасовано з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2023 року орган медико-соціальної експертизи повідомив ГУ ПФУ у Хмельницькій області про неявку на черговий переогляд ОСОБА_1 , при цьому позивач був обізнаний зі строком, на який відповідачці встановлювалася група інвалідності 01.07.2022 року та продовжив нарахування та виплату пенсії поза межами цього строку за власною ініціативою, на період продовження карантину.

Крім цього, позивач не зазначає термінів, які б вважалися своєчасними для повідомлення про переогляд особи з інвалідністю та водночас вказує на його несвоєчасність.

Обов`язок повідомляти відповідну інформацію про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності чи про їхню неявку на огляд, покладено на самі ж органи МСЕК.

Отже, на підставі наведених вище положень законодавства, ГУ ПФУ в Хмельницькій області правомірно було продовжено ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності після 01 липня 2022 року на час дії на території України карантину, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції вірно виснував про відсутність підстав для задоволення позову ГУ ПФУ в Хмельницькій області, адже під час розгляду справи не було встановлено ані недобросовісності з боку ОСОБА_1 при отриманні пенсії після 01 липня 2020 року, ані рахункової помилки Управління, як платника пенсії, призначеної відповідачці, при її нарахуванні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норми матеріального та процесуального права, є помилковими.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення - залишити без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення підстави для розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк