Провадження №2/359/2441/2025
Справа №359/3794/25
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить зняти арешт з нерухомого майна, що накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Іванини О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 грудня 2011 року в межах виконавчого провадження №30365893.

За змістом п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Згідно з положенням ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Встановивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. А за таким позовом позивач має бути відповідачем у справі.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року №904/51/19 (провадження №12-122гс19),у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження №61-4726сво19) та у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №127/11276/20 (провадження №61-882св21).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 був боржником в межах виконавчого провадження №30365893 з примусового виконання виконавчого листа №6-1123, виданого 30 серпня 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 69069 гривень 15 копійок.

Пред`явивши даний позов ОСОБА_1 просить зняти арешт, накладений на невизначене майно в межах суми звернення стягнення у розмірі 69069 гривень 15 копійок, в ході виконання вказаного виконавчого провадження.

Таким чином, позивач є стороною виконавчого провадження, боржником, та у зв`язку з цим не може пред`являти такий позов. Зважаючи на те, що чинним ЦПК України встановлений інший порядок захисту його порушених прав, а саме: звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

З цієї підстави, суддя вважає, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , належить відмовити.

Керуючись ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.186, ст.447 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський