Справа №751/8413/24
Провадження №2/751/433/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря судового засідання Усік Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» про стягнення коштів в сумі 1198705 грн 00 коп, а також понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 31.03.2021 укладено Попередній договір №231029, за умовами якого відповідач зобов`язався укласти договір купівлі-продажу квартири, протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів. 04.10.2022 укладено Додаткову угоду №1 до вказаного договору. На виконання умов договору позивачем на рахунок відповідача було здійснено оплату коштів на загальну суму 1198705,00 грн. Проте відповідач свої зобов`язання за попереднім договором та додатковою угодою не виконав, будинок не ввів в експлуатацію та не уклав договір купівлі-продажу квартири у нотаріальній формі. Отже, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, а тому грошові кошти передані позивачем за нікчемними правочинами підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України (а.с.1-4).

23.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.24).

10.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволені позовних вимог повністю, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими нормами матеріального права. Зазначає, що введення в країні воєнного стану вплинуло на виконання зобов`язання суб`єктом господарювання, але наразі будівництво будинку продовжується. Зазначив, що до укладеного попереднього договору №231029 від 31.03.2021 не можуть бути застосовані наслідки недійсності правочину (а.с.32-35).

17.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що оскільки спірні правовідносини не є договірними, тому заявлені вимоги узгоджуються ст. 1212 ЦК України. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.38-40).

Ухвалою суду від 26.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.51).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотань не надходило.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Єлецький Посад» є організація будівництва будівель (а.с.29-30).

31 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Єлецький Посад» укладено попередній договір № 231029, за умовами якого продавець зобов`язався укласти договір купівлі-продажу квартири (загальною площею 69,49 кв.м, номер 2-Г на АДРЕСА_1 ) протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів, а покупець зобов`язується купити зазначену квартиру в порядку та на умовах зазначених в договорі. Орієнтована дата введення будинку в експлуатацію IІІ квартал 2022 року. Сторони погодили, що загальна вартість квартири становить 1598270,00 грн (а.с.9-13).

Технічна специфікація квартири наведена в додатку №1, план типового поверху, на якому знаходиться квартира, наведено у додатку №2, що є невід`ємними частинами договору (а.с.14,15).

04 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Єлецький Посад» укладено додаткову угоду до попереднього договору № 231029 від 31 березня 2021 року, відповідно до якої було змінено характеристики квартири, сторони домовились, що квартира має наступні характеристики: номер квартири АДРЕСА_2 . Орієнтовний термін введення в експлуатацію ІV квартал 2023 року. Загальна вартість квартири становить 1590680,00 грн. Покупець зобов`язується здійснити оплату у наступному порядку: 1198705,00 грн не пізніше ніж в день підписання даної додаткової угоди та 391975,00 грн в строки визначені за окремою додатковою угодою (а.с. 16-17).

Згідно копій квитанцій ОСОБА_1 за квартиру згідно договору №231029 від 31.03.2021 року сплатив 31.03.2021 - 799135,00 грн, 21.12.2021 - 399570,00 грн, що загалом становить 1198705,00 грн (а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 статті 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (частина перша статті 635 ЦК України).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1, ч. 2 ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

До вимог про повернення виконаного за недійсним правочином застосовуються положення глави 83 ЦК України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі №127/13491/21-ц.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

У особи виникає зобов`язання повернути отримане майно, зокрема, грошові кошти, згідно зі статтею 1212 ЦПК України, як безпідставно набуте, якщо особа отримала їх без правової підстави, за відсутності договірних правовідносин щодо цього майна.

Судом встановлено, що позивач (на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.03.2021, який не був посвідчений нотаріально) передав відповідачу грошові кошти у розмірі 1198705,00 грн.

Оскільки угода (попередній договір) від 31.03.2021 є нікчемною в силу вимог закону, то відсутні підстави вважати наявність між сторонами договірних правовідносин. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №947/26577/19.

Факт передачі ОСОБА_1 1198705,00 грн ТОВ «Єлецький Посад» не оспорюється.

У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Положення частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №357/8975/20.

Доводи представника відповідача про те що між сторонами укладено змішаний договір, в тому числі договір про наміри, не заслуговують на увагу. Так, договір про намір і є попереднім договором. Зі змісту пункту 1.1. укладеного між сторонами договору вбачається, що сторони зобов`язались укласти в майбутньому саме договір купівлі-продажу квартири.

Посилання відповідача на можливість нотаріального посвідчення вже укладеного попереднього договору у разі бажання будь-якої зі сторін, не може свідчити про дотримання сторонами в момент укладення попереднього договору купівлі-продажу №231029 від 31.03.2021 вимог закону щодо його нотаріального посвідчення.

Так само не береться до уваги і п. 7.7 попереднього договору, де сторони погодили, що у відповідності до ст. 205, 207, 209 ЦК України продавець та покупець укладають даний попередній договір у простій письмовій формі та заперечення з цього приводу відсутні, адже ст. 657 ЦК України містить імперативний припис про те, що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Із системного аналізу наведених норм права слідує, що попередній договір №231029 від 31.03.2021 був обумовлений наявністю у сторін наміру щодо укладення в подальшому договору купівлі-продажу нерухомого майна, який згідно з положеннями частини першої статті 657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак, сторони уклали такий договір у простій письмовій формі, без його нотаріального посвідчення.

Отже, вказаний договір за формою не відповідає вимогам, встановленим законом до основного договору, тому недотримання сторонами вимог щодо нотаріального посвідчення попереднього договору вказує про його нікчемність відповідно до частини першої статті 220 ЦК України.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони.

Ураховуючи те, що грошові кошти у розмірі 1198705,00 грн були передані позивачем відповідачу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомості від 31.03.2021, який в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків, суд дійшов висновку, що вказані кошти підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11987,05 грн (а.с.5), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. 1212 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» про стягнення коштів, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» на користь ОСОБА_1 1198705 грн 00 коп (один мільйон сто дев`яносто вісім тисяч сімсот п`ять гривень) безпідставно набутих коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» на користь ОСОБА_1 11987 грн 05 коп (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень п`ять копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 17.03.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Єлецький Посад» (адреса місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, буд.11-а, ).

Головуючий - суддя І. В. Яременко