Справа № 138/3162/24
Провадження №:2/138/140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Могилів-Подільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 14.10.2024 йому надійшло повідомлення про накладення арешту згідно ВП №65833389. 21.10.2024 він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. З даної постанови слідує, що 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №45082 про стягнення з позивача заборгованості на користь АТ «Ідея Банк» в розмірі 70803,76 грн. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 65833389 від 16.06.2021 на підставі вказаного вище оспорюваного виконавчого напису, яким було звернено стягнення з позивача на користь відповідача вказаної заборгованості. Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса незаконним та вчиненим з порушенням вимог чинного законодавства України та таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час його вчинення АТ «Ідея Банк» мало подати нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а саме нотаріально посвідчений кредитний договір. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що при винесенні оспорюваного виконавчого напису була відсутня обов`язкова умова, а саме безспірність вимоги, а також те, що такий вчинено без перевірки його дійсності та обґрунтованості, позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 19.05.2021 реєстровий номер 45082, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

02.12.2024 до суду надійшов відзив на позов АТ «Ідея Банк», який мотивований тим, зокрема, що виконавчий напис було вчинено відповідно до вимог законодавства та є законним. Крім того, зазначив, зокрема, що АТ «Ідея Банк» на підставі договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 відступило право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», на підтвердження чого суду надано копію самого договору, витяг з реєстру прав вимоги. Також зазначив, що враховуючи викладені обставини АТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем. Зважаючи на викладене у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2024 за клопотанням сторони позивача витребувано докази.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 09.01.2025 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2025 залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», встановлено співвідповідачу строк на подання відзиву на позов. Копію ухвали суду та позову з додатковим отримано співвідповідачем 03.03.2025.

10.03.2025 до суду надійшов відзив на позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», який мотивований тим, зокрема, що відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 45082 від 19.05.2021, щодо стягнення з позивача на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Крім того, відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 7592,00 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, отже, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7592,00 грн., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути однозначно відмовлено.

Позивач та його представник судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.

Представник АТ "Ідея Банк" в судове засідання не з`явилась. Подала до суду письмові пояснення в яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" в судове засідання не з`явився. У своєму відзиві на позов просив розгляд справи проводити без його участі. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник виконавчої служби в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки до суду не повідомив.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до такого висновку.

Суд встановив, що 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту, укладеного з АТ «Ідея Банк», за період з 13.06.2020 по 06.04.2021, на користь АТ «Ідея Банк» в сумі 70803,76 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 45082 (а.с.6).

Факт вчинення вказаного вище виконавчого напису нотаріусом, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором Z75.22379/ від 13.12.2019 у загальному розмірі 70803,76 грн. не заперечувалось жодною із сторін.

16.06.2021 державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Лісевич І.П. на підставі вказаного вище виконавчого напису відкрито виконавче провадження №65833389 (а.с.7).

Відповідно до листа Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС у Могилів-Подільському районі №73991/22.16-29/9 від 21.10.2024 державним виконавцем 29.07.2022 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслано АТ «Ідея Банк» (а.с.8).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Суд встановив, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Матеріали справи не містять відомостей про те, що укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Враховуючи викладене, а також те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, недотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком процедури вчинення виконавчих написів, а тому суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

У статті 517 ЦК України не визначений виключний перелік документів, які засвідчують права, що передаються, а тому залежно від особливостей конкретних правовідносин таким документом може бути і сам договір, який підтверджує факт виникнення та існування зобов`язальних відносин.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ст.175ЦПК України визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц).

Як слідує з матеріалів справи, 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, відповідно до розділу 2 якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв право вимоги та в їх оплату зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором. Права вимоги, які клієнт відступив фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується у день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилаються разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору (а.с.42-44).

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено та підписано реєстр боржників № 2, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги до ОСОБА_1 , яке виникло на підставі кредитного договору № Z75.22379.006077875 від 13.12.2019 (а. с. 45).

Таким чином, після укладення зазначеного вище договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, правомірність якого позивачем не спростована, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу кредитора (стягувача) згідно виконавчого напису, вчиненого 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 45082, по відношенню до ОСОБА_1 .

Разом з тим, в якості одного з відповідачів позивачем залучено до участі у справі АТ «Ідея Банк», матеріально-правовий зв`язок якого з позивачем станом на час звернення останнього до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутній.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позову.

Окрім цього, згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що до матеріалів справи позивачем долучено копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1038574 виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 22.10.2024; копією договору про надання правової допомоги адвокатом від 22.10.2024; копією акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2024; розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт); квитнація до прибуткового касового ордеру від 29.10.2024 про сплату позивачем послуг адвокату у розмірі 7592,00 грн. (а.с.9-14)

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 7592,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим нею часом на надання таких послуг, а тому не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру.

Із врахуванням наведеного, а також зважаючи на заперечення сторони відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн., тобто сума, яка є співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим нею часом на надання таких послуг, а також відповідатиме принципу розумності та необхідності у даній цивільній справі.

На підставі викладеного вище та ст. 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 19.05.2021, який зареєстрований в реєстрі за № 45082, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», заборгованості за кредитним договором № Z75/22379/ від 13.12.2019 в загальному розмірі 70803,76 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», Код , місцезнаходження юридичної особи: вул.Валова, 11, м.Львів Львівської області, 79008.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Код , місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м.Київ, 01032.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса здійснення діяльності: вул.Мала Житомирська, 6/5, м.Київ, 01001.

Третя особа: Могилів-Подільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області, адреса здійснення діяльності: вул.Сагайдачного, 1/30, м.Могилів-Подільський Вінницької області, 24000.

Суддя: Т.Б.Київська