Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1805/2025 Справа № 641/2406/25
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго») в якій просить визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на електричний лічильник NIK2104 № 20642126, який встановлений в садибі АДРЕСА_2 , стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1211,40 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне передати вищевказану позовну заяву для розгляду за підсудністю до іншого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, за загальним правилом ст. 27 ЦПК України підсудність справ за позовами до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань..

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та АТ «Харківобленерго» існують договірні відносини з приводу постачання електричної енергії, а також заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку, у домогосподарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Предметом позову у цій справі є визнання права власності на електричний лічильник, який встановлений у домогосподарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що розташоване на території Немишлянського району м. Харкова та стосується виконання договору про надання послуг щодо постачання електричної енергії до вищезазначеного нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що спір виник саме з приводу договору про надання послуг щодо нерухомого майна, що розташованеза адресою: АДРЕСА_2 на території Немишлянського району м. Харкова, а тому необхідно застосування правил виключної підсудності при вирішенні питання про прийняття даного позову до провадження суду.

Враховуючи викладене, справа належить до підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, серед іншого, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищезазначене, вказана позовна заява підлягає переданню до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст. 31,32, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання права власності передати для розгляду за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -М. Ю. Онупко