П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвокат Могілевець Оксани Сергіївни на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 вересня 2024 року у справі № 308/14053/24 (Головуючий: Деметрадзе Т.Р.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Могілевець О.С. звернувся в суд із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою адвоката Могілевець Оксани Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Могілевець О.С. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки є необґрунтованим висновок суду, що фактично за своїм змістом заява є вимогою, яка випливає з вимог про позбавлення матері батьківських прав з підстав ухилення від виконання нею своїх обов`язків щодо виховання дитини. Суддя із поданої заяви та доданих до неї документів вбачає наявний спір про право, який розглядається у судовому порядку за правилами позовного провадження. Наданими ним доказами підтверджуються обставини, які об`єктивно унеможливлюють виконання матір`ю дитини своїх обов`язків та відсутність спору про право. Між ним та матір`ю дитини виключена наявність або можливість виникнення будь яких спірних відносин з приводу виховання, утримання дитини тощо. Всі ці питання вирішені рішенням Релігійного суду Бадунга №98Pdt.G/2022/PA.Bdg, яким визначено, що саме на заявника як опікуна дитини покладені в повному обсязі обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Вказане рішення набрало законної сили 28.06.2022 року, про що вказане в засвідченому примірнику. Це не є договірними відносинами між батьками дитини, які можуть носити мінливий характер, це є рішення суду, яке хоч і прийняте на території іншої держави, засвідчений апостилем, що підтверджує його дійсність та робить його чинним на території України. Таким чином, між заявником та матір`ю дитини виключена наявність або можливість виникнення будь яких спірних відносин з приводу виховання, утримання дитини тощо. Всі ці питання вирішені вищевказаним рішенням.

Розгляд справи проводився у режимі відео конференції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Могілевець О.С., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судова колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про право появи.

При постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, суддя зазначав про наявність спору про право, так як фактично за своїм змістом заява є вимогою, яка випливає про позбавлення матері батьківських прав з підстав ухилення від виконання нею своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції по апеляційній скарзі ОСОБА_1 ним заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05 листопада 2024 року, якою визнано на території України рішення Релігійного суду Бадунга 13 червня 2022 року №98Pdt.G/2022/PA.Bdg ухвалене у справі про визначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном його та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, між заявником та матір`ю дитини виключена наявність або можливість виникнення будь яких спірних відносин з приводу виховання, утримання дитини і ці питання вирішені вищевказаним рішенням суду, яке набрало законної сили.

Із врахуванням вищенаведеного, судова колегія вважає, що відмова суду у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за своїм змістом заява є вимогою, яка випливає про позбавлення матері батьківських прав з підстав ухилення від виконання нею своїх обов`язків щодо виховання дитини не ґрунтується на фактичних обставинах справі і заявник не звертався із вимогою, з якої вбачається матеріально правовий спір.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така що перешкоджає подальшому провадженню у справі із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п.п.1,3,4 ч 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374,379,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Могілевець Оксани Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ