Справа № 274/7661/23 Провадження № 2/0274/86/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
09.04.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
провизначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить:
ОСОБА_3 позов визнала, про що подала заяву від 12.03.2024 р. (а. с. 63).
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом від 21.05.2014 р. про смерть (а. с. 12).
ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_5 була його дружиною, що підтверджується свідоцтвом від 17.05.1960 р. про одруження (а. с. 13).
Тобто ОСОБА_1 , зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем ОСОБА_5 першої черги за законом.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 за законом, який прийняв спадину, що випливає з свідоцтва від 13.08.2015 р. про право на спадщину за законом та постанови від 13.08.2015 р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Пашинського О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 14, 15).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_5 , у тому числі права власності останнього.
ОСОБА_1 приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Пашинським О.М. видано свідоцтво від 13.08.2015 р. про право на спадщину за законом, на 67/100 ідеальних часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 (а. с. 14).
Тобто до ОСОБА_1 перейшло і право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.
З договору від 01.12.2006 р. дарування 33/100 ідеальних частин житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5207, вбачається, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 33/100 ідеальних частин житлового будинку та земельну ділянку площею 293 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19).
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З метою можливості здійснення реєстрації права власності на частину земельної ділянки за ОСОБА_1 , юридичної визначеності щодо належності іншої частини цієї земельної ділянки ОСОБА_3 та можливості вирішення іншої частини позовних вимог необхідним є визнання права власності на іншу частину цієї земельної ділянки за ОСОБА_3 .
Щодо виділу частин земельних ділянок, Суд зазначає наступне.
Статтею 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.
Частиною третьою статті 88 Земельного кодексу України визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.
Керуючись статтями 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут