Справа № 569/4462/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Слакви-Марчук І.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи адвоката Брусніка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви вказує те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 не працює, постійно знаходиться дома та регулярно вчиняє домашнє насильство по відношенню до неї.

Вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Його поведінка негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 вона змушена постійно лікуватися.

Зазначає, що вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів проте це не дало жодного результату, ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення домашнього насильства.

06.01.2024 року відносно ОСОБА_2 було винесено тимчасовий заборонний припис серії АА № 616298.

19.09.2024 року ОСОБА_2 вчинив відносно ОСОБА_1 домашнє насильство. Вона викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУАП, також винесли терміновий заборонний припис серії АА № 430334.

Постановою від 29.11.2024 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні домашнього насильства. 10.02.2025 року зазначена постанова залишена без змін судом апеляційної інстанції.

20.10.2024 року ОСОБА_2 знову вчинив щодо ОСОБА_1 домашнє насильство. Працівниками поліції вдруге за місяць було складено протокол про адміністративне правопорушення, справу передано до суду.

За вказане адміністративне правопорушення 17.01.2025 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності. 28.02.2025 року суд апеляційної інстанції підтвердив законність цього рішення.

Після вказаного випадку ОСОБА_1 , у зв`язку з небезпекою для життя та здоров`я, внаслідок випадків домашнього насильства, була поселена до безпечного місця Рівненської області.

Тобто, насильство щодо неї продовжується вже тривалий час.

Вказує, що вона далеко не у всіх аналогічних випадках зверталась до правоохоронних органів через почуття приниження та сорому через те, що син, якого вона народила та виховала принижує та ображає її.

Перелічені заходи, застосовані до ОСОБА_2 не спонукали його змінити свою поведінку, він ними нехтує, продовжуючи далі вчиняти дії, які призводять до здійснення домашнього насильства.

Наразі заявниця турбується про своє життя та здоров`я.

Зазначені докази підтверджують, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, тобто щодо неї здійснювались діяння фізичного, психологічного, економічного насильства, які вчинялись за місцем проживання з боку її сина ОСОБА_2 та яке продовжується тривалий час.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного, економічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися.

Заявниця та її представник адвокат Слаква-Марчук Н.В. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених у ній, просить її задоволити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що жодного фізичного, психологічного, економічного насильства не вчиняв, заявниця ОСОБА_1 зводить на нього наклеп та хоче позбавити його житла. Працівники поліції, які приїжджають на її виклики є необ`єктивними та упередженими, не досліджують всіх обставин справи та не беруть до уваги його пояснення, таким чином постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставними та незаконними.

Представник заінтересованої особи адвокат Бруснік І.А. підтримав позицію ОСОБА_2 та просить у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відмовити.

Заслухавши думку заявниці, її представника адвоката Слакви-Марчук Н.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника адвоката Брусніка І.А., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що заявниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею зареєстрований та проживає її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця постійно потерпає від фізичного, психологічного та економічного насильства. Дане насильство проявляється у погрозах її життю та здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, неодноразовому акті фізичного насильства щодо неї, ОСОБА_2 вимагає у у неї кошти на продукти харчування, так як ніде не працює.

Судом встановлено, що за захистом від домашнього насильства заявниця змушена звертатися до правоохоронних органів. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, своєї поведінки останній не змінює.

Працівниками поліції складено три термінових заборонних приписи стосовно кривдника серії АА № 616298, серії АА № 430334, серії АА № 430410, де вказаний кривдник ОСОБА_2 .

Також ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного, економічного та фізичного характеру за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2024 року у справі № 569/18706/24;

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.01.2025 року у справі № 569/22849/24.

Таким чином, вказаними рішеннями доведено протиправність дій ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , які містять ознаки вчинення домашнього насильства у формі психологічного, фізичного та економічного насильства.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

Із вказаних вище доказів вбачається, що конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переростають у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_2 , його дії мають ознаки психологічного, фізичного та економічного домашнього насилля, адже останній ображає, висловлюється нецензурними словами, шарпає, штовхає, погрожує фізичною розправою, вимагає кошти у ОСОБА_1 , носить в руках шило і в зв`язку з цим заявниця боїться за своє життя, оскільки його погрози сприймає реально.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 систематично вчиняє психологічне, фізичне та економічне насильство відносно ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству строком на шість місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263, 265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на шість місяців, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов"язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.