Справа № 489/6704/24
Провадження № 2/489/319/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Онищенко Л.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи органу опіки та піклування ВК ММР - Нижник О.А.,

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання сина сторін разом з ним.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2022. Діти сторін почергово проживали то з батьком то з матір`ю в різні періоди, однак у лютому 2024 року позивачу стало відомо, що при проживанні дітей з відповідачем вони були направлені в Обласний центр соціально-психологічної допомоги, як особи, що зазнали домашнього насильства. Після повернення дітей з центру позивач забрав їх, при цьому відповідач заперечує проти постійного проживання дітей з батьком. Наказами № 113 та № 114 Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради діти сторін поставлені на облік як діти, що перебувають в складних життєвих обставинах. Позивач за місцем реєстрації характеризується позитивно, має дохід, створив належні житлово-побутові умови для проживання дітей, між ним та дітьми добре налагоджений психологічний контакт.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд про визначення місця проживання дитини - сина сторін, який не досяг 14 років, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2024 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради письмовий висновок щодо даного спору; витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР відомості щодо перебування на психіатричному та наркологічному обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано у відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області характеристику на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , а також належним чином завірені копії всіх матеріалів, які можуть її характеризувати, зокрема спосіб життя останньої, притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

19.09.2024 та 28.10.2024 до суду надійшли витребувані судом відомості з Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР та відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області відповідно.

30.01.2025 на адресу суду надійшов висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітнього сина сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Онищенко Л.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі; просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком, якщо цього при допиті забажає син сторін. Залежності від думки дитини просила не враховувати її заяву про визнання позову від 21.01.2025.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради не з`явився, від нього 03.03.2025 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Нижник О.А. в судовому засіданні просила прийняти судове рішення на розсуд суду, врахувавши думку допитаного у судовому засіданні сина сторін.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши неповнолітнього ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2008. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2022 по справі № 489/2859/22 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 34-35).

Від спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 12, 36).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на теперішній час син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення Обласного центру соціально-психологічної допомоги від 20.05.2024 у вказаному центрі через домашнє насильство з боку співмешканця ОСОБА_4 з 16 лютого по 20 квітня 2024 року перебувала сім`я ОСОБА_5 у складі: мати ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 28-29).

У відповідності до наказів Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 30.11.2021 № 113 та № 114 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік за категорією: скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчинення (а.с. 38, 39).

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.02.2024 по справі № 489/1249/24 встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо її колишнього співмешканця ОСОБА_4 , який систематично завдає їй моральних та фізичних страждань, псує майно, погрожує та переслідує. Згідно рішення суду видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , покладено на нього на строк шість місяців такі обов`язки: заборонити ОСОБА_4 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 (а.с. 15-21).

Згідно повідомлення КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР від 19.09.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталась (а.с. 58).

У відповідності до довідки-характеристики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданої Відділенням поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області, за час мешкання за адресою АДРЕСА_1 остання зарекомендувала себе з посереднього боку. Порушує громадський порядок. У вживанні наркотичних речовин помічена не була. До адміністративної відповідальності притягувалась за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 20.01.2024 та за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП від 20.01.2024. Заяв та скарг від сусідів не надходило (а.с. 64).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради визначено, що в ході роботи з сім`єю ОСОБА_2 встановлено, що діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за домовленістю батьків будуть проживати із батьком за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 40).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 7-Б класу Миколаївського ліцею № 19 ОСОБА_3 , він виховується у неповній родині, проживає з батьком. З класним керівником спілкувався тільки батько та цікавився успіхами ОСОБА_7 . Мати на зв`язок не виходила, не дзвонила, до ліцею не приходила (а.с. 60, зворотня сторона).

У відповідності до заяви відповідача ОСОБА_2 , поданої нею особисто до канцелярії суду 21.01.2025, вона визнає позовні вимоги про визначення місця проживання її сина ОСОБА_7 разом з батьком в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 91).

При цьому у судовому засіданні 07.04.2025 відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що 3-4 дні тому син сторін ОСОБА_7 разом із старшою сестрою ОСОБА_8 переїхали жити до неї після інциденту, що стався в школі, де син сторін ОСОБА_7 побився із хлопцем, з приводу чого викликалась поліція. Станом на час розгляду справи син сторін ОСОБА_7 бажає проживати з нею, сестрою ОСОБА_8 та її дитиною від іншого шлюбу. Також пояснила, що офіційно не працює оскільки перебуває у декретній відпустці, але має заробіток в інтернеті, який становить близько 40 000,00 грн. на місяць. На даний час її колишній співмешканець, який раніше чинив домашнє насилля в її сім`ї, з нею не проживає, відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні пояснив, що бажає проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 , до якої переїхав 4 дні тому після інциденту у школі. В квартирі матері також створені належні умови для проживання для нього. Він має окреме ліжко в кімнаті, де проживає із старшою сестрою ОСОБА_8 . Він має непорозуміння із мачухою - дружиною його батька, що створює несприятливі для нього умови проживання в квартирі батька, з яким він має гарні відносини. Після інциденту у школі поліція йому пояснила, що він може проживати де забажає, і він вирішив піти жити до матері. Матір ОСОБА_2 купила йому телефон, дозволяє йому гуляти. В той час як батько інколи виховував його шляхом відбирання ігрової приставки та не дозволяв гуляти. ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що дійсно тривалий час проживав у батька, однак завжди хотів жити із мамою, що не міг робити через заборону органу опіки.

Згідно Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.01.2025 зазначено, що 13.12.2024 спеціалістами Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради обстежено умови проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька в квартирі АДРЕСА_3 та встановлено, що для дітей створені належні умови для проживання та всебічного розвитку; діти мають окрему кімнату, яка об лаштована всім необхідним. При цьому Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради зазначає про те, що спір між батьками щодо визначення місця проживання дітей відсутній.

Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за недоцільне визначення місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 94).

Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Місцем проживання дитини є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку (постанова Верховного Суду (КЦС) від 14.02.2019 в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18).

Дитина не може бути передана для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, параграф 76).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, параграф 54).

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до вимог статті 19 СК при розгляді спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з наданого Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.01.2025, орган опіки вважає за недоцільне визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю спору між батьками.

Судом встановлено, що за місцем свого проживання позивач ОСОБА_1 створив сину всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання, однак дитина не відчуває постійну турботу та любов. Син сторін ОСОБА_7 періодично після шкоди приходив до матері, а ночував у батька, оскільки орган опіки після взяття сім`ї на облік пояснив йому, що йому не можна жити в сім`ї з матір`ю і якщо він порушить цю заборону, то він може бути відібраний від матері та поміщений у дитячий будинок. З батьком син сторін має добрі стосунки, але не знаходить спільну мову з новою дружиною батька. В той час як у матері відчуває себе захищено.

Проживання у звичній для себе обстановці створює відчуття захищеності для сина сторін та сприяє стабільності психічного та емоційного стану дитини.

Враховуючи всі зазначені обставини, сталі сімейні та соціальні зв`язки, які склались у дитини за місцем проживання з матір`ю, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, та зміну на відповідальне ставлення ОСОБА_2 до виконання батьківських обов`язків, врахувавши думку на час розгляду справи малолітнього сина сторін, який досяг віку 13 років, та бажає проживати із матір`ю, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки визначення місця проживання сина сторін разом з батьком, на переконання суду, не відповідає інтересам дитини.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 19, 27, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст рішення складено 07.04.2025.

Суддя Г.А. Микульшина