Справа № 686/6561/25
Провадження № 2/686/3335/25
07 квітня 2025 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Палінчак О.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання,
10 березня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України за жовтень 2024 року.
Ухвалою суду від 14 березня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня отримання ним ухвали для усунення недоліків позову: сплати суми судового збору 1211 грн. 20 коп. або зазначення обґрунтованих підстав для звільнення від сплати судового збору та надання доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги або зазначення про перебування таких доказів у інших осіб.
21 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву на виконання ухвали суду від 14 березня 2025 року, у якій просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.
Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. З вищевказаних підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
У пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.
Отже, доводи про майновий стан сторони та відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільний майновий стан, але й подати до суду відповідні докази.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).
Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено умови за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, зокрема це: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній рік, або позивачами є: військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої або багатодітної сім`ї; особа, яка дії в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання позову ОСОБА_1 подав до суду копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків, згідно з якими отримані ОСОБА_1 доходи за період з січня 2024 по липень 2024 року відображені в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків у сумі 10 грн. 64 коп.
Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалі від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/23 зазначила, що документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи скаржника, який сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи, яка подає скаргу.
Тобто, для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.
У даному випадку ОСОБА_1 не доведено об`єктивної наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви до Держави України представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за прострочене зобов`язання за жовтень 2024 року, а тому його заява про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Разом з тим, ОСОБА_1 отримав копію ухвали суду про залишення позову без руху 20 березня 2025 року. Жодних інших заяв про усунення недоліків у строк до 07 квітня 2025 року до суд не подав.
З наведеного слідує, що зазначенні в ухвалі судді від 14 березня 2025 року недоліки у встановлений законом строк, усунуті не були.
Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За таких обставин, з позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання вважається неподаним та повертається позивачу.
Керуючись ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 136, 185 ч.1, 353 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суддя -
У задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 за подачу до суду позовної заяви до Держави України представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за прострочене зобов`язання за жовтень 2024 року відмовити.
Позов ОСОБА_1 до Держави Україна, представник ГУ ДКСУ в Хмельницькій області про стягнення з держави Україна інфляційних втрат за прострочене зобов`язання вважати неподаним та повернути позивачу.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.
Суддя: