ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/145/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: щодо реєстрації або обліку прав на майно
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 17 травня 2024 року, по цивільній справі №643/11428/21, за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу про проведення електронних торгів, акта державного виконавця, свідоцтва про придбання майна та державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1.визнати недійсними електронні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_3 нерухомого майна нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу № 1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що були оформлені Протоколом проведення електронних торгів №438334 сформованим 18.10.2019 Державним підприємством «СЕТАМ»;

2.визнати недійсним та скасувати Протокол №438334 від 18.10.2019, складений Державним підприємством «СЕТАМ» за результатами проведення електронних торгів з реалізації належного на праві власності ОСОБА_3 нерухомого майна нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

3.визнати недійсним та скасувати Акт приватного виконавця Бабенка Д. А. виконавчого округу Харківської області від 29.11.2019 про реалізацію предмета іпотеки - нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 при примусовому виконанні у виконавчому провадженні №59277538;

4.визнати недійсним та скасувати Свідоцтво видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г. І. від 17.02.2020 за реєстровим №474 на ім`я ОСОБА_2 ;

5. скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №35697277 від 17.02.20202 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на майно - нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивував тим, що його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 11.08.1966 по 07.07.2020 перебували у шлюбі. Крім нього, у батьків є син брат позивача ОСОБА_4 .

Нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належали на праві спільної сумісної власності його батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2007, справа №38/354-07. Право власності зареєстровано 26.09.2006 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_5 помер. Спадщину після його смерті прийняли позивач, мати позивача ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_4

04.06.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Саваринської Н. В. із заявою про заведення спадкової справи після смерті батька, було відкрито спадкову справу.

27.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності йому стало відомо, що 17.02.2020 право власності на нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва від 17.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за №474, виданого на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого приватним виконавцем Бабенко Д. А. від 29.11.2019 при примусовому виконанні провадження №59277538.

Позивач дізнався, що 18.10.2019 ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги, за результатами яких належні його батькам на праві спільної сумісної власності нежитлові приміщення 3-го поверху № 1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були продані ОСОБА_2 за 2 520 000,00 грн. Електронні торги оформлені Протоколом проведення електронних торгів №438334, сформованим 18.10.2019. Реалізація спірних приміщень відбулася у виконавчому провадженні №59277538 від 04.09.2019 по примусовому виконанню виконавчого листа №2027/10234/12 виданого 04.11.2013 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова у цивільній справі №2027/10234/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008 звернуто стягнення за іпотечним договором №805/6/18/8-129 від 15.02.2008 на предмет іпотеки нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 . Надано право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008 в розмірі 24 128 125,64 грн. Визначено у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого ст. 41 Закону України «Про іпотеку». Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки 2 945 500,80 грн.

Позивач зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що його батько ОСОБА_5 є боржником за вказаним виконавчим провадженням.

Позивач вважає, що проведенні електронні торги з реалізації належних на праві спільної сумісної власності нежитлових приміщень є незаконними та проведені з порушенням норм діючого законодавства, з грубим порушенням прав та законних інтересів спадкодавця та його прав, як спадкоємця.

Позивач зазначає, що у відповідачів не було підстав для продажу з електронних торгів всіх приміщень без виділення частки боржника ОСОБА_3 у спільному сумісному майні подружжя. Відповідачі, реалізувавши 1/2 частки вказаних приміщень, які належали його батькові порушили його права та інтереси як співвласника майна, без його відома та згоди, і, як наслідок, незаконно позбавили його права на спадщину як спадкоємця першої черги.

Позивач зазначає, що реалізація спірних приміщень без виділу частки боржника у виконавчому провадженні суперечить ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. На думку позивача, виконавець не з`ясував кому належить спірне майно, обмежившись тим фактом, що майно зареєстровано на боржника ОСОБА_3 , хоча на підставі норм сімейного законодавства майно було спільним майном подружжя.

Оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах є правочином та до продажу майна з електронних торгів можуть бути застосовані правила визнання недійсними правочинів, зокрема положення ст. 203, 215 ЦК України, недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Позивач зазначає, що особу можна позбавити її власності лише в інтересах суспільства, на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності слід дотримуватися справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Позивач із посиланням на ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, вважав, що порушення порядку реалізації спірного майна незаконно позбавили права власності на вказане майно його батька ОСОБА_5 і відповідно позбавили його право на спадщину на спірне майно як спадкоємця першої черги.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.07.2021 якою накладено заборону на відчуження нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлових приміщень підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - до набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Зудер`янц В.В. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме суд безпідставно дійшов висновку, що позивачем не доведено належність спадкодавцеві ОСОБА_5 на момент смерті частини нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4-го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв.м в літ. «Г-4» та нежитлових приміщень підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2,3,4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що майно, придбане подружжям в період шлюбу належить йому на праві спільної сумісної власності законом презюмується. Отже нежитлові приміщення належали спадкодавцю та боржнику ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а виходячи зі змісту ч.1 ст.70 СК України їх частки є рівними.

Гроші, які витрачались на придбання нежитлових приміщень, є спільною сумісною власністю. Придбані нежитлові приміщення є також об`єктами права спільної сумісної власності, як такі, що набувалися подружжям за час шлюбу.

Вказує, що договір іпотеки майнового поручителя ОСОБА_3 не укладався в інтересах сім`ї та подружжя, жодного майна, грошових коштів не було отримано та використано на потреби саме сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а тому майновий поручитель ОСОБА_3 за зобов`язаннями іншої особи відповідає по зобов`язанню лише особистим майном, або часткою у майні подружжя, яка повинна бути виділена.

Звертає увагу , що матеріали справи не містять відомостей про те, що батько позивача ОСОБА_5 є боржником за вказаним виконавчим провадженням.

Вважає, що заява ОСОБА_5 від 15.02.2008 року, посвідчена ПНХМНО Погрібною Т.П. зареєстрована в реєстрі за № 466 не містить конкретних дій на укладення правочину ОСОБА_3 за договором майнової поруки на передачу в іпотеку нежитлових приміщень за зобов`язаннями ОСОБА_6 , а лише містить згоду на укладення договору наступної іпотеки в інтересах подружжя, але не зрозуміло за якими зобов`язаннями.

Вказує, що приватний виконавець Бабенко Д.А. тільки пересвідчився в тому, що квартира зареєстрована на боржника ОСОБА_3 і не з`ясував її сімейний стан та не встановив, чи придбані спірні приміщення в період шлюбу.

Вважає, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав , яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна, у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд вважав, що нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4-го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв.м в літ «Г-4» та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , набуті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період шлюбу та належить їм на праві спільної сумісної власності. Факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно було переданого одним із подружжя ОСОБА_3 в іпотеку в забезпечення кредитного договору за згодою іншого з подружжя ОСОБА_5 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 15.02.2008, зі змісту якою вбачається, що ОСОБА_5 надав згоду дружині ОСОБА_3 на укладення договору іпотеки набутих у шлюбі на спільні заощадження нежитлових приміщень. Своєю заявою ОСОБА_5 підтвердив, що договір іпотеки укладається в інтересах сім`ї, на умовах, які були обговорені і вважали вигідними для подружжя, укладення договору відповідає спільному волевиявленню подружжя.

При цьому, ОСОБА_5 з укладення договору іпотеки 15.02.2008 і до смерті не оспорював законність укладеного договору іпотеки, не висловлювався про порушення своїх прав та інтересів. Позов подано його сином ОСОБА_1 , як спадкоємцем, який стверджує, що права його батька порушені, що договір укладено не в інтересах сім`ї його батьків та отримане не було використане в інтересах сім`ї, що спростовується заявою ОСОБА_5 від 15.02.2008, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П., зареєстрованою в реєстрі за №466 (том 2 а.с.236).

Суд зауважує, що факт використання одержаного за договором на потреби сім`ї (подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) позивачем не спростовано, а те, що договір іпотеки був укладений на забезпечення кредитного договору, позичальником за яким був ОСОБА_4 , який є сином власників іпотечного майна, не спростовує використання отриманого за договором в інтересах сім`ї.

Позивачем не доведено належність спадкодавцеві ОСОБА_5 на момент смерті частини нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4-го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв.м в літ «Г-4» та нежитлових приміщень підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , а тому і порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати прилюдних торгів, судом не встановлено.

Крім того, суд не вбачав підстав для задоволення клопотання третьої особи про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності (постанова Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №663/2294/17). В даному спорі підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення закону при проведенні прилюдних торгів, порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати прилюдних торгів, і як наслідок відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19)).

Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України.

Так, у статті 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно, виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про її оскарження такий позов подається до всіх сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17 (провадження №12-128гс18), постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №766/14579/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі №914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) вказано, що визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 (провадження №12-61гс21) зазначено, що правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 (пункти 42-44), від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 (пункт 7.4), від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (пункти 45-47).

Отже, торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року в справі №233/4365/18 (провадження №14-96цс21) вказано, що у справі №233/4365/18 Великій Палаті Верховного Суду належить, зокрема, вирішити, чи є належними й ефективними у спірних правовідносинах вимоги про визнання недійсними протоколу й акта про проведені електронні торги.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів (див. постанови від 5 червня 2018 року у справі №910/856/17 (пункти 40-41), від 7 липня 2020 року у справі №438/610/14-ц (пункт 56)).

Оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20 (пункт 9.66)).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 від 29.12.1966 та НОМЕР_2 від 05.10.1972 (т. 1 а.с.18, 19).

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 09.07.2020 (т. 1 а.с.20).

З 11.08.1966 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 (т. 1 а.с.21).

Після смерті ОСОБА_5 04.06.2021 була зареєстрована спадкова справа №49/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №65039673 від 04.06.2021 (т. 1 а.с.22).

Позивач у справі ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 23). За цією же адресою зареєстровані треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с.24).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабанко Д. А. від 04.06.2019 відкрито виконавче провадження №59277538 з виконання виконавчого листа №2027/10234/12 виданого 04.11.2013 Московським районним судом м. Харкова на задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008, звернуто стягнення за іпотечним договором №805/13/18-5/8-129 від 15.02.2008, посвідченого 15.02.2008 приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т. П. на предмет іпотеки нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2007, справа №38/354-07, вх. №10586/6-38. Надано право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008 в розмірі 4 128 125,64 грн. Визначено у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого ст. 41 Закону України «Про іпотеку». Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 2 945 500,80 грн, тобто вартості предмета іпотеки, встановленої за згодою сторін в іпотечному договорі (т. 1 а.с.25-26).

Відповідно до свідоцтва від 17.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Катричу Б. С. на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого органу Харківської області Бабенко Д. А. 29.11.2019, належать на праві власності майно, що складається з нежитлової будівлі літ. «Г-4» (нежитлові приміщення підвалу №1,2, нежитлові приміщення 1-го поверху №1,2, 3, 4, нежитлові приміщення 2-го поверху №1,2,3, нежитлові приміщення 3-го поверху №1-:-5, нежитлові приміщення 4 го поверху №1-:-6 загальною площею 474,7 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , початковою вартістю 2 356 400,64 грн, яке придбане ОСОБА_2 за 2 520 000,00 грн, що раніше належало ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області справа №38/354-07 від 02.10.2007, вх. №10586/6-38, право власності зареєстровано 26.09.2009 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 11356059, номер запису 875 в книзі:1 (т. 1 а.с.30).

ОСОБА_3 набула право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 2-го поверху №6, 8-11 в нежитловому будинку літ. «Г-2» загальною площею 137,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.09.2006 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С. А. (т. 1 а.с. 31-32).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2013 по справі №2027/10234/12 на задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008 звернуто стягнення за іпотечним договором №805/13/18-5/8-129 від 15.02.2008, посвідченим 15.02.2008 приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т. П. за реєстровим номером 467 на предмет іпотеки: нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2007, справа №38/354-07, вх. №10586/6-38. Надано право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за договором відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-023 від 15.02.2008 в розмірі 4 128 125,64 грн. Визначено у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого ст. 41 Закону України «Про іпотеку». Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 2 945 500,80 грн, тобто вартості предмета іпотеки, встановленої за згодою сторін в іпотечному договорі №805/13/18-5/8-129 від 15.02.2008 (т. 1 а.с.36-38). З рішення суду вбачається, що під час розгляду справи у судовому засіданні був присутній представник відповідача ОСОБА_3 , тобто вона була обізнана про рух справи та прийняте судом рішення.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова, на підставі якого відкрито виконавче провадження та про яке зазначено вище, залишено без змін (т. 1 а.с.27-29).

Згідно з протоколом №438334 проведення електронних торгів 18.10.2019 предметом торгів зазначено майно: нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , торги відбулися, переможець торгів ОСОБА_2 , який підписав протокол разом з представником організатора ДП «СЕТАМ» (т. 1 а.с.34-35).

29.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д. А. складено акт про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні №59277538 при примусовому виконанні виконавчого листа №2027/10234/12 виданого 04.11.2013 Московським районним судом м. Харкова, переможцем електронних торгів є ОСОБА_2 . Акт є підставою для видачі нотаріусом покупцю ОСОБА_2 свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів відповідно до ст. 47 Закону України «Про іпотеку» (т. 1 а.с.39-41).

17.02.2020 право власності на нежитлову будівлю літ. «Г-4» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва, серія та номер 474, виданого 17.02.2020 приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г. І., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на не рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.05.2021 та від 07.07.2021 (т. 1 а.с.42-44, 78).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 15.02.2008 передані в іпотеку АКБСР «Укрсоцбанк» за зобов`язанням боржника ОСОБА_4 строком виконання 05.02.2018, розмір зобов`язання 360 000 доларів США, іпотека припинена (том 1 а.с.84).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.07.2021 вбачається, що об`єктом іпотеки є нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрована іпотека 30.05.2008 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П., іпотекодержатель: АКБСР «Укрсоцбанк», іпотекодавець: ОСОБА_3 , боржник за основним зобов`язанням ОСОБА_4 (том 1 а.с.141-142).

Як вбачається з ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2020, яка набрала законної сили, у провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №70000255 від 15.01.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_1 про незаконне заволодіння (шляхом вчинення дій, пов`язаних з реєстрацією та передачею для проведення електронних торгів) нежитловою будівлею літ. «Г-4» по АДРЕСА_1 . У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна вказаної нежитлової будівлі відмовлено (том 1 а.с.166).

Суду надано рішення №38/354-07 від 02.10.2007, яким визнано право власності на нерухоме майно за приватним підприємцем (том 1 а.с.168-169).

При попередньому розгляді справі Московським районним судом м. Харкова в іншому складі ухвалою суду від 08.07.2021 в порядку забезпечення позову було накладено заборону на відчуження спірних нежитлових приміщень до набрання рішенням суду законної сили (том 1 а.с.147-149).

З листа ДП «СЕТАМ» вбачається, що реалізація арештованого майна здійснюється у відповідності до Порядку реалізації заарештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5. У межах виконавчого провадження №59277538 в Системі електронних торгів арештованим майном перебуває лот №375367 (уцінено лот № 369753) з продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлові приміщення підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Електронні торги за лотом №375367 (уцінено лот № 369753) відбулись 18.10.2019 (протокол проведення електронних торгів №438334) (том 1 а.с. 205).

Приватним виконавцем Бабенком Д. А. на адресу ДП «СЕТАМ» 15.08.2019 направлено заявку на реалізацію арештованого майна нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4 го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв. м в літ. Г-4 та нежитлових приміщень підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ. Г-4 загальною площею 281,1 кв.м (до реконструкції нежитлова будівля літ.Г-2), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з додатками (том 1 а.с.206,207). Серед направлених додатків є виконавчий лист Московського районного суду м. Харкова у справі №2027/10234/12 (том 1 а.с.215), постанова про опис та арешт майна боржника від 10.06.2019 у ВП №59277538, якою описано та накладено арешт на спірні нежитлові приміщення (том 1 а.с.216-218).

Зі спадкової справи №49/2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача ОСОБА_5 вбачається таке (том 1 а.с.244-259).

Із заявами про оформлення спадкової справи і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся син ОСОБА_1 (том 1 а.с.245-249).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (том 1 а.с.250, 251-252).

04.06.2021 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_5 №49/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (том 1 а.с.253).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04.06.2021 інформація щодо заповітів та спадкових договорів після ОСОБА_5 відсутня (том 1 а.с.254).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 04.06.2021 станом на 07.07.2020 за адресою АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (том 1 а.с.255).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_5 (т.1 а.с.256-257).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 04.06.2021 ОСОБА_5 з 11.08.1966 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.258-259).

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 15.02.2008, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П., зареєстрованої в реєстрі за №466, ОСОБА_5 надав згоду своїй дружині ОСОБА_3 на укладення за ціну на умовах на її власний розсуд договору наступної іпотеки набутих ними у зареєстрованому шлюбі на спільні заощадження, нежитлових приміщень 3-го поверху №1-5, 4-го поверху №1-6 загальною площею 193,6 кв.м в літ. «Г-4» та нежитлових приміщень підвалу №1,2, 1-го поверху №1,2, 3, 4, 2-го поверху №1,2,3 в літ Г-4 загальною площею 281,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , які передаються в іпотеку з метою забезпечення кредитних зобов`язань перед АКБ «УКРСОЦБАНК». При цьому заявник стверджував, що договір іпотеки, з текстом якого він ознайомлений, укладається його дружиною в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для себе, і укладення цього договору відповідає їх спільному волевиявленню (том 2 а.с.236).

ОСОБА_3 , третя особа по справі, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після її смерті була заведена спадкова справа №4/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т. 3 а.с. 54).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Колісник Ю. О. від 26.02.2024 № 22/02-14 (том 3 а.с.55). ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є учасниками справи, позивачем та третьою особою відповідно.

У ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції відповідно до вказаної у ст. 60 СК України неспростованої презумпції спільної власності майна подружжя обґрунтовано вважав, що факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.

Судом відповідно до належних у справі доказів встановлено, що спірне нерухоме майно було переданого одним із подружжя ОСОБА_3 в іпотеку в забезпечення кредитного договору за згодою іншого з подружжя ОСОБА_5 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 15.02.2008, зі змісту якою вбачається, що ОСОБА_5 надав згоду дружині ОСОБА_3 на укладення договору іпотеки набутих у шлюбі на спільні заощадження нежитлових приміщень. Вказана заява ОСОБА_5 дійсно свідчить, що договір іпотеки укладається в інтересах сім`ї, на умовах, які були обговорені і вважали вигідними для подружжя, укладення договору відповідає спільному волевиявленню подружжя. Ці висновки суду доводами скарги та наявними у справі доказами не спростовані.

Суд апеляційної інстанції також зважає на те, що ОСОБА_5 не оспорював законність укладеного договору іпотеки, а значить не вважав порушеними свої права та інтереси.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Позивач не спростував нотаріально посвідчену заяву спадкодавця ОСОБА_5 про те, що договір іпотеки, з текстом якого він ознайомлений, укладається його дружиною в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для себе, і укладення цього договору відповідає їх спільному волевиявленню (том 2 а.с.236).

Тому позивач ОСОБА_1 , який успадкував наявні на день відкриття спадщини права та обов`язки спадкодавця, за таких обставин та відповідно до змісту вказаних норм ст.ст. 1218, 1282 ЦК України немає законних підстав для зміни статус кво, яке існувало за вільним волевиявленням його батька.

У даному випадку предметом торгів було спільне майно подружжя, яке за змістом вказаної норми ст. 60 СК України складається як з активів так і пасивів, а тому з врахуванням зобов`язань майнової поруки спадкодавця ОСОБА_5 , яке успадкував позивач з передбачених ст. 1218 ЦК України підстав, колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги.

Разом з тим, огляду на вищевказане, позовні вимоги, заявлені позивачем про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири, акту про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру та внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно не є належним та ефективним способом захисту, оскільки не призведе до відновлення порушеного права

Отже, позовні вимоги в частині визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири, акту про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру та внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підлягають задоволенню з інших підстав, оскільки позивач обрав неефективний спосіб захисту в цій частині вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позову, однак у зазначеній частині - з помилкових мотивів, отже відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 07 квітня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Ю.М.Мальований

Н.П.Пилипчук