КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4040/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про виплату заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виплату заборгованості по аліментам.

Просила суд зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , сплатити його борг по аліментам, згідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від і 17 травня 2022 року на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), у сумі 128745 гривень 29 копійок, який був станом на день смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 є колишньою дружиною ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2022, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , було стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 23.01.2020 та до закінчення навчання дитиною, 30.06.2024.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його майно. Спадкоємцем після смерті батька є донька померлого ОСОБА_3 та дружина померлого ОСОБА_1 .

Позивачка, як кредитор подала до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу заяву про боргове зобов`язання ОСОБА_4 на момент смерті, оскільки на день смерті ОСОБА_4 заборгував на користь позивача грошову суму у вигляді несплачених аліментів в розмірі 128 745,29 грн. Відповідачка не виконала обов`язків та не задовольнила вимоги кредитора.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 64 372,65 грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу зі спадкодавця є обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішенням першої інстанції, 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційні скарги.

07.11.2024 адвокат Даниленка В.В. представник ОСОБА_1 подав нову редакція апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що між сторонами існує спір про право власності на майно і на даний час рішення по справі не прийнято.

Зазначає, що позивачка обрала неналежний та неефективний спосіб захисту. Вимога про зобов`язання сплатити борг по аліментам не є належним способом захисту. Посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16.

В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року зазначила, що відповідач не погоджується в повному обсязі, оскільки судом під час ухвалення додаткового рішення було допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вважає, що представник позивача не довів співмірності заявлених вимог та витрат на правничу допомогу і надані адвокатом послуги не співрозмірні зі складністю справи обсягом роботи та витраченим часом

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Даниленко В.В. підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просили її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_5 залишила вирішення питання на розсуд суду.

ОСОБА_2 , і її представник адвокат Перетятко О.В., заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2022 рішенням Деснянського районного суду міста Києва, по справі № 754/8084/21, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 23.01.2020 та до закінчення навчання до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку (в разі продовження навчання).

06.07.2022 Деснянським районним судом м. Києва, видано виконавчий лист по справі № 754/8084/21.

15.07.2022 постановою державного виконавця Деснянського ВДВС відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 на підставі виконавчого листа № 754/8084/21 від 06.07.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

24.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т., відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

13.09.2023 державним виконавцем Данилюком Р. В. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальний розмір заборгованості ОСОБА_4 , станом на 30.04.2023 становить 128 745,29грн.

06.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т., було повідомлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що на підставі заяви від 14.09.2023 про наявність у спадкоємця заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки на період її навчання, інший спадкоємець повідомлений нотаріусом про його обов`язок задовольнити вимоги кредитора.

17.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлого ОСОБА_4 . Так спадкоємцями щодо майна померлого є його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 , кожна по 1/2 частки у праві власності.

Відповідно до довідки № 0371 від 16.09.2024, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу, освітнього рівня «Магістр» групи ДХМ-14м, денної форми, Київського університету культури, 4 рівня акредитації, дата закінчення навчання 28.02.2026.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки предметом спору у справі є стягнення боргу спадкодавця, який він мав за життя у вигляді заборгованості за аліментами, а відповідач, яка є спадкоємицею частини майна померлого несе обов`язок по відшкодуванню 1/2 частини заборгованості спадкодавця, що відповідає розміру її частки у спадщині.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеній нормі закону.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність.

У постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 зроблено висновок, що «згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються

у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності».

Встановивши, що ОСОБА_1 , що діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , пред`явила вимоги до спадкоємця, яка прийняла спадщину в межах сроків передбачених статтею 1281 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції наявності між сторонами спору про право власності на майно, оскільки зазначені правовідносини є різними по своє суті і при апеляційному перегляді рішення суду на суть спору не впливають.

Доказів неналежного та неефективного способу захисту позивача сторона апелянта не надала.

Посилання апелянта на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 колегія суддів вважає необґрунтованою оскільки в ній освітлюються інші правовідносини.

Щодо додаткового рішення колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів не знайшла суттєвих та обґрунтованих доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі.

Апелянтом не доведено, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представником позивача повністю доведено співмірність заявлених вимог та витрат на правничу допомогу і колегія суддів вважає співмірними надані адвокатом послуги зі складністю справи і обсягом роботи та витраченим часом в розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 березня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана