Провадження № 2/698/145/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 31889,79 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75195457, відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 9362,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. Станом на час звернення до суду, заборгованість за договором, відповідачем не сплачена, проценти за користування коштами не погашені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 27/01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до позичальників, в тому числі за договором №75195457.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до позичальників, в тому числі за договором №75195457.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 31889,79 грн., з яких: 9362,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22356,46 грн. - сума заборгованості за відсотками, 149,79 грн. - інфляційні збитки та 21,54 грн.- нараховані 3% річних.

Оскільки позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою від 25.02.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення № 620 (а.с. 103), відповідач ОСОБА_1 , 14.03.2025 року отримала ухвалу суду від 25.02.2025 року разом із позовною заявою та додатками.

Ухвалою суду від 14.03.2025 року відповідачу продовжено строк на подачу відзиву.

Однак у встановлений судом строк ОСОБА_1 відзиву до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики №75195457.

Згідно п. 1 договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк надалі-«Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Відповідно до п.2 Договору про надання позики:

- сума позики становить 9362,00 грн.;

- строк позики становить 30 днів;

- процентна ставка (базова, фіксована) становить 1, 99 % яка нараховується за кожен день користування позикою.

27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 27/01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до позичальників, в тому числі за договором №75195457.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до позичальників, в тому числі за договором №75195457.

ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором №75195457 від 28.08.2021 року належним чином не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі в сумі 31889,79 грн., з яких: 9362,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22356,46 грн. - сума заборгованості за відсотками, 149,79 грн. - інфляційні збитки та 21,54 грн.- нараховані 3% річних.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 отримала та користувалася кредитними коштами у сумі 9362,00 грн., однак в добровільному порядку не повернула.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, первісним кредитором нараховані відсотки за період з 28.08.2021 р. по 27.01.2022 р. у сумі 22356,46 грн.

Згідно договору позики №75195457 від 28.08.2021 року встановлений строк кредитування 30 днів, отже дата повернення кредиту 27.09.2021 року, що також відображено у графіку платежів до договору.

Згідно п. 7.1 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» позичальник має право продовжити строк користування позикою. За продовження строку користування позикою позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації.

Розрахунок заборгованості не містить відомостей щодо сплати ані нарахованих відсотків, ані основної суми боргу, а отже у первісного кредитора були відсутні підстави для продовження строку дії договору.

Позивач у дотримання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довів суду, що строк дії кредитування продовжений відповідно до умов п. 7.1 Правил.

Отже кредитор має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (п.п 81-85, 91).

Суд зазначає, що нарахування первісним кредитором відсотків у період з 28.09.2021 р. по 27.01.2022 р. є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредитування, передбаченого договором.

Первинний кредитор мав право нараховувати відсотки за стандартною процентною ставкою з 28.08.2021 р. по 27.09.2021 р.

З цих же підстав суд вважає необґрунтованим нарахування відсотків, які здійснені ТОВ «Вердикт Капітал».

Ураховуючи, що первісним кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, правонаступники ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» також не мали права нараховувати відсотки за межами строку кредитування, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 28.09.2021 р., слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

З урахуванням зазначеного вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 5589,11 грн., що відповідає умовам кредитного договору.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал», останнім було нараховано 3% річних у сумі 21,54 грн. та інфляційні втрати у сумі 149,79 грн., нараховані за лютий 2022 року на суму тіла кредиту, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, нарахування позивачем процентів за межами строку дії договору необґрунтоване, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №75195457 від 28.08.2021 року у сумі 15122,44 грн., яка складається з суми боргу 9362,00 грн., заборгованості за відсотками 5589,11 грн., 3% річних 21,54 грн., інфляційні втрати 149,79 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 5), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1148,72 грн. (15122,44 /31889,79 х 2422,40).

Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду копії наступних документів: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявка ТОВ «Коллект Центр» про надання юридичної допомоги № 165 від 01.11.2024 року, з якої вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 року, відповідно якого адвокатське об`єднання надало позивачу послуги на загальну суму 9000 грн.(а.с. 14-20).

Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги задоволені частково, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 4267,89 грн. (15122,44 /31889,79 х 9000).

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11-13, 76-77, 81, 83, 137, 141, 247, 258, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 536, 610, 625, 626, 628, 638, 1048, 1054-1055 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф.306) заборгованість за договором позики №75195457 від 28.08.2021 року в розмірі 15122 (П`ятнадцять тисяч сто двадцять дві) гривні 44 копійки, яка складається з суми боргу - 9362,00 гривень, заборгованості за відсотками - 5589,11 гривень, 3% річних - 21,54 гривень, інфляційні втрати - 149,79 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф.306), пропорційно до задоволених вимог, витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1148 (Одна тисяча сто сорок вісім) гривень 72 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4267 (Чотири тисячі двісті шістдесят сім) гривень 89 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Катеринопільський районний суд Черкаської області).

Головуючий Баранов О.І.