Справа № 333/5542/17
Провадження № 2-п/333/31/25
УХВАЛА

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тимошенка Андрія Володимировича про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року у цивільній справі № 333/5542/17 за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тимошенка А.В. про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року у цивільній справі № 333/5542/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що 24.03.2025 року, адвокатом Тимошенко А.В., в ході надання правової допомоги ОСОБА_1 , а саме моніторингу сайту https://erb.minjust.gov.ua/ було встановлено факт відкриття Комунарським відділом ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відносно останньої виконавчих проваджень № 60354848, № 57576990 з приводу стягнення коштів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В подальшому, було встановлено, що підставою відкриття виконавчих проваджень № 60354848, № 57576990 було рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року по справі № 333/5542/17, відповідно до якого задоволено позов банку до ОСОБА_1 та, відповідно, стягнуто з останньої заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 312,00 грн. та 1 600,00 грн. судового збору. Відповідач не з`явилась у судове засідання у зв`язку із тим, що їй не було відомо про наявність зазначеного судового процесу. Судових повісток, ухвал, інших процесуальних документів відповідач не отримувала. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення поштового відправлення № 454, 735, 235, однак вони не містять ані підпису отримувача, ані підстав повернення. Про наявність судового процесу та рішення суду про стягнення заборгованості відповідач дізналась випадково під час проведення юридичної консультації та перевірки відповідача у відкритих державних реєстрах. Фактично, відповідач отримала рішення суду після ознайомлення з матеріалами справи її представником адвокатом Тимошенком А.В. 28.03.2025 року. Посилаючись на практику Верховного Суду України, сторона відповідача вважає, що докази надані позивачем до позовної заяви не допустимі та у своїй сукупності не достовірні та недостатні для того, щоб зробити висновок про обумовлення сторонами у письмовому вигляді істотних умов договору, зокрема: предмету договору у формі суми (тіла) кредиту, а також права позивача самостійного збільшення розміру суми кредитного ліміту (овердрафту); строків договору; порядку користування кредитними коштами, в т.ч. порядку повернення суми кредиту, сплаті відсотків, пені, штрафів і т.п.; відповідальності сторін за невиконання умов договору, зокрема порядку формування заборгованості за кредитом, нарахування процентів, пені, штрафів і т.п.

31.03.2025 року ухвалою судді заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, від адвоката Тимошенка А.В. надійшла заява про розгляд заяви без участі відповідача та її представника, заяву просить задовольнити.

Заяв, клопотань про відкладення судового засідання суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року, ухваленим у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 01.03.2012 року у розмірі 28 312,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 31.10.2017 року та 05.12.2017 року не з`явилася. Судові повістки про виклик до суду надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, однак до суду конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, яка діяла в період розгляду справи по суті) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.

Відповідач у якості підстави для скасування заочного рішення у відповідній заяві посилається на те, що їй не було відомо про наявність зазначеного судового процесу, судові повістки, ухвали, інші процесуальні документи вона не отримувала. Разом з тим, зазначені обставини не приймаються судом до уваги, оскільки з боку суду було вжито заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за її місцем реєстрації. Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має подати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Заявниця в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказала та не надала жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення 05.12.2017 року.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тимошенка Андрія Володимировича про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року у цивільній справі № 333/5542/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Вказаний строк обраховується з дати винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик