Дата документу 09.04.2025 Справа № 317/1747/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1747/24 Головуючий в 1-й інстанції Мальований В.О.
Провадження №22-ц/807/774/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Кочеткової І.В.
суддів: Кухаря С.В., Подліянової Г.С.,Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Усенко Антон Володимирович на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ТОВ «Коллект центр» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансових послуг №496 від 14.03.2021 на загальну суму 47 468 грн., судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

В обґрунтування зазначили, що 14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №496 «Стандартний», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 700 грн. строком на 16 днів, зі сплатою відсотків відповідно до п. 1.4 Договору.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників за вказаним договором про надання фінансових послуг.

Відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги за договором про наданні фінансових послуг №496 від 14.03.2021 року ТОВ «Коллект Центр».

Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого станом на 15.03.2024 року утворилась заборгованість в загальній сумі 47468,00 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 4700 грн., заборгованості за відсотками 42 768 грн.; у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2025 року, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором про надання фінансових послуг №496 від 14.03.2021 у розмірі 40 890 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 4700 грн., заборгованість за відсотками 36 190 грн., та понесені судові витрати зі сплати судового збору 2604,08 грн., на правову допомогу у розмірі 7000 грн., всього 50 494,08 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Усенко А.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують підписання відповідачем кредитного договору з відповідними додатками, а також отримання ним коштів згідно вказаного договору, тобто докази існування між сторонами договірних правовідносин, проценти за користування кредитними коштами нараховані поза строками кредитування передбаченого кредитним договором, розрахунок заборгованості не є належним доказом існування невиконаного зобов`язання , оскільки не підтверджений первинними бухгалтерськими документами, а тому відсутні правові підстави для стягнення коштів.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг № 496 «Стандартний» на суму 4700,00 грн. (а.с.6-8).

ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання вищевказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів па сайті ТОВ «Служба миттєвого кредитування», з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» мала перерахувати грошові кошти.

Згідно п. 1.1. договору, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4700,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до пп. 1.2., 1.3. договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві- анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (копії додаються), орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно п. 1.4. договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.6);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в).

д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. договору, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно п. 1.9. договору, граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік.

Відповідно до п. 1.10. договору, позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 658,00 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд.

На виконання умов укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 14.03.2021 року перерахувало грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 4700,00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» від 01.03.2024, згідно якого на підставі укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей», здійснено переказ грошових коштів на карту НОМЕР_1 , COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, за номером договору №496, у сумі 4700,00 грн.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-241129/32539-БТ від 05.12.2024, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 05.12.2024 по рахунку № НОМЕР_1 , за період з 14.03.2021 по 14.04.2021 на рахунок зараховано суму 4700,00 грн.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про наданні фінансових послуг №496 від 14.03.2021.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про наданні фінансових послуг №496 від 14.03.2021.

Станом на 15.03.2024 виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, становить 47 468,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 4700,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 42 768 грн.

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр», у тому числі і щодо відсотків, нарахованих за 365 днів користування грошовими коштами, підлягають задоволенню.

З вказаними висновками суду першої інстанції в повній мірі колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В силу ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

14.03.2021 між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг № 496 «Стандартний» на суму 4700,00 грн.

Свої зобов`язання з надання кредитних коштів вказана фінансова організація виконала, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

Зобов`язання з повернення кредитних коштів відповідач не виконав у зв`язку із чим на момент розгляду справи наявна заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Згідно п. 1.2 договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.

У п.1.3 договору зазначено, що орієнтовний строк повернення кредиту -16 днів з моменту отримання кредиту

У заяві анкеті зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 16 днів з моменту отримання кредиту та 365 днів з обов`язком повернути кредит в розмірі 4700,00 та оплатити проценти у розмірі 1504,00 грн.

При цьому вказаний розмір процентів 1504,00 грн., це розмір процентів за користування кредитом протягом строку 16 днів.

Відповідно до графіку платежів строк надання кредиту з 14.03.2021 по 30.03.2021 року 16 днів.

Колегія суддів, зауважує, що умови кредитного договору повинні бути чіткими та зрозумілими, а нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами фінансових послуг тлумачаться на користь споживача.

За таких обставин, на думку колегії, з відповідача на користь кредитної установи підлягає стягненню сума процентів, нарахована за визначений умовами договору строк кредитування і орієнтовний строк повернення кредиту, тобто за 16 днів, що становить 1504 грн.

Нарахування відсотків за 365 днів користування грошовими коштами у розмірі, який майже в 10 разів перевищує суму кредиту, не відповідає фундаментальним засадам цивільного законодавства - справедливості, добросовісності і розумності.

У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Вимог щодо нарахування процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України у позові не заявлено.

Таким чином, розмір процентів за користування кредитом в межах строку кредитування, який підлягає стягненню з відповідача складає 1504,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту укладення кредитного договору, отримання позичальником коштів, є неспроможними та спростовуються зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

В частині стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 4 700 грн. оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування не встановлено.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Так, враховуючи часткове задоволення вимог позову у розмірі 6204 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за подання позову у розмірі 395,64 грн. При цьому враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 593,64 грн. сума судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Витрати на правничу допомогу понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції підлягають відшкодуванню з боку відповідача у зв`язку з їх доведеністю у розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам 4500 грн.

На підставі ч.10 ст.141 ЦПК України остаточна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4 302 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Усенко Антон Володимирович задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2025 року у цій справі в частині стягнення відсотків за користування кредитом і відшкодування судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Коллект центр» (код , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306): заборгованість за відсотками за договором про надання фінансових послуг №496 від 14.03.2021 у розмірі 1504 гривень (одну тисячу пятсот чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» компенсацію судових витрат зі сплати судового збору у суді першої інстанції і за правничу допомогу у загальному розмірі 4 302 грн. (чотири тисячі триста дві гривні).

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Коллект центр» заборгованості за тілом кредиту на суму 4 700 грн. (чотири тисячі сімсот гривень) за договором про надання фінансових послуг №496 від 14.03.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

Г.С. Подліянова