Справа № 712/4372/25
Провадження № 2о/712/145/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

09 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Чумак Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 строком на шість місяців і застосувати до нього такі заходи тимчасового обмеження: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці постійного фактичного проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 із 31.05.2014 року. Проте, останнім часом сімейне життя між ними не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Стосунки між ними поступово почали погіршуватися, а ОСОБА_2 все частіше почав вживати алкогольні напої, ображати та принижувати її, погрожувати фізичною розправою, вдаватись до застосування фізичної сили у вигляді штовхань.

Так, 01.05.2024 року ОСОБА_2 за місцем свого фактичного проживання в с. Руська Поляна вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхав її та ображав нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона вимушена була викликати поліцію, які, в свою чергу, склали відповідні матеріали відносно кривдника. Постановою Черкаського районнго суду Черкаської області від 16.05.2024 року в справі № 707/1318/24 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, постанова набрала законної сили 28.05.2024 року. Було прийняте рішення проживати окремо. Тому із травня 2024 року ОСОБА_2 проживає за місцем реєстрації в м. Черкаси, а заявниця - в с. Руська Поляна.

Разом з тим, навіть проживаючи окремо, ОСОБА_2 продовжував її контролювати, постійно перевіряв її місце проживання, телефонував та приходив до неї, ображав нецензурною лайкою, принижував. Бували ситуації, коли ОСОБА_2 телефонував всю ніч, погрожував фізичною розправою, періодично приїздив та скандалив.

20.11.2024 року ОСОБА_2 повторно вчинив відносно неї неправомірні дії, погрожував фізичною розправою та ображав її у присутності дитини її сестри, тому вона знову вимушена була звертатись до поліції та просити допомогу у припиненні його дій. Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 14.01.2025 року у справі № 707/3461/24 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, постанова набрала законної сили 25.01.2025 року.

Після другого випадку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останній продовжив вчиняти домашнє насильство, а саме: 21.01.2025 року неодноразово телефонував та погрожував, а ввечері приїхав до її будинку, стукав по вікнам та розбив вікно. У зв`язку з цим вона вимушена була знову звертатись за допомогою до поліції.

В лютому 2025 року нею подана позовна заява до суду про розірвання шлюбу.

03.03.2025 року вона звернулась із заявою до поліції щодо результату розгляду її останнього звернення, на що через деякий час отримала інформацію про те, що було розпочате кримінальне провадження № 0000732 від 04.03.2025 року за вчинення систематичного домашнього насильства ОСОБА_2 відносно неї.

Разом з тим, і після початку кримінального провадження ОСОБА_2 не припинив свої дії та знову 08.03.2025 року прийшов до неї на роботу та продовжив ображати її та кричати, у зв`язку з чим вона змушена була викликати поліцію. Тоді поліцейські, зважаючи на наявну небезпеку, винесли терміновий заборонний припис на 2 доби відносно ОСОБА_2 серії АА489733, заборонивши йому входити та перебувати в місці її проживання (перебування) та в будь-який спосіб контактувати з нею. За вказаним фактом були складені адміністративні матеріали, які направлені до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду.

13.03.2025 року ОСОБА_2 знову прийшов до неї на роботу та знову її ображав та кричав, і знову вона вимушена була викликати поліцію. Відносно ОСОБА_2 знову виносився терміновий заборонний припис на 10 діб серії АА172015, заборонивши йому в будь-який спосіб контактувати з нею. Також за вказаним фактом були складені адміністративні матеріали, які направлені до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду.

Зазначила, що на даний час планує повернутись проживати до свого житла разом із сином своєї сестри, якого вона усиновила, однак через постійні неправомірні дії ОСОБА_2 вона обгрунтовано побоюється його дій, враховуючи наявність кримінального провадження, обвинувальний акт в якому буде направлений до суду.

Перебуваючи у безпечному місці вона працювала та працює із психологом з метою стабілізувати свій психо-емоційний стан, однак тривожність до теперішнього часу не зникла. Зауважила, що майже кожного разу при вчиненні домашнього насильства ОСОБА_2 перебував у неконтрольованому стані, спричиненому алкогольним або іншим сп`янінням та з кожним випадком його поведінка ставала агресивнішою та агресивнішою. В більшості випадків такі дії він вчиняв в присутності дитини (усиновленого сина), який був свідком того, що відбувалося та який кожного разу відчував сильний страх та тривогу.

Вказані вище ситуації призвели до того, що вона постійно знаходиться в стресовому та тривожному стані, оскільки в будь-який момент може прийти ОСОБА_2 та продовжити протиправні дії відносно неї. Вважає, що не має права ставити під загрозу своє життя та життя свого сина.

Після кожної розмови з ОСОБА_2 вона почуває себе пригніченою, виснаженою, втомленою, ображеною та приниженою. Одна лише думка про зустріч із ним є для неї неприємною та психотравмуючою, а його розмови та дії завдають шкоди її психічному здоров`ю та спричиняють емоційну невпевненість, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2025 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

Заявниця просила розгляд спави проводити без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи смс-повідомленням. Із заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним провести розгляд цивільної справи у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавшифактичні обставини, на яких ґрунтується заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.05.2014 року зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 532. 27 лютого 2025 року до суду скерована позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розгляд справи призначений на 07.05.2025 року.

З ксерокопії паспорта заявниці слідує, що її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідно до копії Договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 09.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4026, ОСОБА_1 є власником 6/25 часток житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено в заяві, стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з часом почали погіршуватися, ними було прийняте рішення проживати окремо, та, як вважає заявниця, ОСОБА_2 вчиняє психологічне, фізичне насильство в сім`ї проти неї та сина її сестри ОСОБА_3 , для якого вона є опікуном.

З даного приводу ОСОБА_1 неодноразово викликалися працівники поліції, які, в свою чергу, складали відповідні протоколи на ОСОБА_2 .

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.05.2024 року (справа № 707/1318/24) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.01.2025 року (справа № 707/3461/24) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Крім того, поліцейськими відносно ОСОБА_2 також приймались термінові заборонні приписи серії АА489733 та серії АА172015 строком на 2 доби та на 10 діб.

04.03.2025 року за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. На даний час Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування.

Згідно з Висновком психолога БО «100% ЖИТТЯ ЧЕРКАСИ» ОСОБА_4 від 01.03.2025 року, ОСОБА_5 прагне уникнути зустрічі з чоловіком, так як боїться його. Враховуючи високий рівень тривожності, потребує подальшої роботи з психологом.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Надані заявницею в обґрунтування заявлених вимог докази безумовно вказують на вчинення ОСОБА_2 фізичного чи психологічного насильства стосовно заявниці ОСОБА_1 .

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , а тому наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4 ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці постійного фактичного проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк обмежувального припису шість місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09.04.2025 року.

Суддя Т.Є. Троян