Справа № 308/8241/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.,

за участі :

представника позивача - Ільків С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в особі уповноваженого представника Ільків С.М. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в особі уповноваженого представника Ільків С.М. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 05.09.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №3/3193668 (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 , а останній отримав суму кредиту у розмірі 210 861,33 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом щомісячно у розмірі 12,00% на рік та щомісячно комісійну винагороду в розмірі 4500,00 грн., зі строком користування кредитом з 05.09.2022 року по 04.09.2028 року включно. За умовами кредитного договору від 05.09.2022 року, ОСОБА_1 зобов`язаний був щомісяця в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток N?1 до Договору, який є його невід?ємною частиною) як День повернення кредиту. Якщо вказане в Графіку платежів по кредиту календарне число відсутнє в поточному місяці або є вихідним, святковим чи неробочим днем, повернення кредиту (частини кредиту) повинне бути здійснене Позичальником не пізніше останнього робочого дня, що передує цьому дню. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу для погашення заборгованості за кредитним договором №2/3192668, укладеним між банком та позичальником 12.04.2021 року.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.3. Договору, в сумі, визначеній п. 1.1. Договору. Видача кредиту готівкою - не передбачена.

Позивач зазначає, що АТ «Креді Агріколь Банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №3/3193668 від 05.09.2022 року, надав кредит безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором. Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором не виконує. ОСОБА_1 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано відповідачу повідомлення-вимогу №10451/3736 від 10.08.2023 року про усунення порушень у виконанні зобов`язань по Кредитному договору, повідомлення вимогу №10451/4228 від 15.09.2023 року про дострокове виконання боржником боргових зобов`язань за Кредитним договором, внаслідок не усунення порушень по кредитному договору щодо сплати простроченої заборгованості, проте відповідачем заборгованість не погашено.

Вимогу Банку про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, відповідачем залишено без задоволення.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 26.04.2024 року перед позивачем по кредитному договору становить 278 753,66 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 193 480,33 грн., заборгованість за відсотками 31273,33 грн., сума заборгованості по комісії 54000,00 грн., яку останній просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору.

Виклад позицій сторін по справі:

У судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримала з підстав та мотивів зазначених у позові. Просила суд задовольнити позовну заяву. Вказала на те, що в ході розгляду справи 11.12.2024 року відповідачем у повному обсязі погашено судовий збір, сплачений Банком при поданні позовної заяви та сплачено 19 349, 00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи буй повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №55 та №407 та з відміткою «вручено» за №787.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Окрім того суд бере до уваги, що відповідачу ОСОБА_1 достеменно було відомо про наявність судового провадження та проведення судових засідань так як ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні 13.06.2024 року.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс торон Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова торон України»).

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі торонни позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заяви, клопотання.

20.05.2024 року представник позивача подала до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.12.2024 року представник позивача подала до суду заяву в якій повідомлено суд про те, що відповідачем у повному обсязі погашено судовий збір, сплачений Банком при поданні позовної заяви та сплачено 19 349, 00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

16.05.2024 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

12.06.2024 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13.06.2024 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено, що 05.09.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3/3193668, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 210 861,33 грн., зі строком користування кредитом з 05.09.2022 року по 04.09.2028 року включно.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за кредитним договором №2/3193668, укладеним між банком та позичальником 12.04.2021 року.

Відповідно до п. 1.3.1.-1.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 12% річних (фіксована процентна ставка); щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 4500,00 грн. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2. Договору, в сумі, визначеній п. 1.1. Договору. Видача кредиту готівкою - не передбачена.

Відповідно до п. 2.2. Моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2 Договору.

Відповідно до п. 3.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за Договором (заборгованість за кредитом, проценти, комісії (якщо передбачена), штрафи, пені, тощо) в терміни та в порядку згідно умов Договору та сплачувати Банку нараховані проценти в розиірі зазначеному у Договорі.

Як вбачається з платіжних інструкцій №REF2895134 від 05.09.2022 позивачем АТ «Креді Агріколь Банк» перераховано кошти в загальній сумі 210861,33 грн. відповідно до умов кредитного договору №3/3193668 від 05.09.2022.

Як вбачається з кредитного договору №3/3193668 від 05.09.2022 року, ОСОБА_1 отримав кошти від АТ «Креді Агріколь Банк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

10.08.2023 року позивачем АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» направлено ОСОБА_1 лист про сплату простроченої заборгованості у розмірі 8576,01 грн. та розяснено наслідки у разі уникнення від виконання зобов`язання та своєчасної повної сплати заборгованості по кредиту.

15.09.2023 року позивачем направлено ОСОБА_1 вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором №3/3193668 від 05.09.2022.

З виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 05.09.2022 р. йому перераховано кредитні кошти в сумах: 1236,12 грн., 4500,00 грн., 11358,68 грн., 13777,19 грн., 31500,00 грн. та 148 489,34 грн., що разом становить 210861,33 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №3/3193668 від 05.09.2022 року загальна заборгованість відповідача станом на 26.04.2024 р. складає 278 753,66 грн.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12.12.2024 року від представника позивача надійшла заява, згідно якої проінформовано суд про те, що 11.12.2024 року Відповідачем у повному обсязі погашено судовий збір, сплачений Банком при поданні позовної заяви та сплачено 19 349, 00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту.

Нормативно-правове обґрунтування.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямоне вста-новлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорю-ваний правочин).

Отже, вчинений правочин вважається правомірним, доки ця презумпція не буде спростована на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню.

В силу приписів ст. 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін повернення кредиту визначений п.1.1 договору та встановлюється кредитним договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору №3/3193668 від 05.09.2022 банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позивальник зобов`язується повернути банку кредит у порядку та строки, встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором № 3/3193668 від 05.09.2022 року у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідност. 2 ЦПК України.

Так, як своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача виникло право достроково вимагати від боржника сплати заборгованості за кредитом та сплати процентів, комісії.

Позивач АТ «Креді Агріколь Банк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а ОСОБА_1 в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором №3/3193668 від 05.09.2022 року станом на 26.04.2024 року становить 278 753,66 грн., в тому числі: 193 480,33 грн.,- строкова заборгованість, заборгованість за відсотками - 31273,33 грн., сума заборгованості по комісії 54000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду контр розрахунку суми заборгованості, а відтак суд приходить до висновку, що нарахована позивачем сума боргу та наданий розрахунок заборгованості є належним доказом.

Окрім того, суд бере до уваги, що 12.12.2024 року від представника позивача надійшла заява, згідно якої проінформовано суд про те, що 11.12.2024 року Відповідачем у повному обсязі погашено судовий збір, сплачений Банком при поданні позовної заяви та сплачено 19 349, 00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №3/3193668 від 05.09.2022 року становить 259 404,66 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного кредитного договору, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у сумі 259 404,66 грн., який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Будь-яких доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять.

Таким чином, укладаючи кредитний договір №3/3193668 від 05.09.2022 року сторони погодили надання у користування грошових коштів та нарахування процентів за користування коштами та комісії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 розумів умови укладеного ним кредитного договору, надання йому у користування грошових коштів та нарахування процентів за користування коштами, комісії , що зобов`язувало останнього належним чином виконувати обов`язки, щодо виконання умов кредитного договору та повернення грошових коштів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованості згідно кредитного договору №3/3193668 від 05.09.2022 року підлягають до часткового задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та задоволення позовних вимог , у порядку частин першої статті 141 ЦПК України, з відповідача за позовом на користь позивача підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 4181,31грн.

Окрім того, суд бере до уваги, заяву представника позивача від 12.12.2024 року, згідно якої проінформовано суд про те, що 11.12.2024 року Відповідачем у повному обсязі погашено судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 206,223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в особі уповноваженого представника Ільків С.М. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Є. Чикаленка, 42/4, код ЄДРПОУ 14361575) заборгованість за кредитним договором №3/3193668 від 05.09.2022 року у розмірі 259 404,66 грн., в тому числі: 174 131,33 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту ; заборгованість за відсотками - 31273,33 грн., сума заборгованості по комісії 54000,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товаристве «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Є. Чикаленка, 42/4, код ЄДРПОУ 14361575);

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата складання повного тексту рішення 04.04.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца