Справа № 527/62/25
провадження 2/527/315/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Фіцай О.Л.
з участю секретаря судових засідань Москаленко В.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Глобинського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
До Глобинського районного суду 13.01.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
На сьогоднішній день відповідач боргового зобов`язання не виконав, позику не повернув. Це свідчить про порушення ним ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватись належним чином.
Відтак, у зв`язку з тим, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, а тому є необхідним стягнути на користь позивача суму неповернутих грошових коштів, переданих за договором позики, тобто 44 800 доларів США, що відповідатиме вимогам статті 1046 ЦК України і статті 533 ЦК України.
В судове засідання зявився представник позивача, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Заяв до суду не надходило.
З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі матеріали (оригінал розписки від 03.04. 2019 року) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про повернення суми позики у строк, встановлений договором, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Оскільки розписка за своєю правовою природою є борговим документом, який боржник видає кредитору, засвідчуючи як укладення договору позики, так і отримання певної грошової суми, написання якої відповідач визнає, наявність розписки, підтверджує факт передачі йому грошей у позику, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, боргова розписка від 03.04.2019 року підтверджує факт укладення договору позики, а відтак і отримання коштів відповідачем та виникнення у нього обов`язку в їх поверненні, при цьому доказів його виконання відповідачем не надано суду.
Щодо стягнення грошової суми в іноземній валюті суд зазначає таке.
Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).
У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Враховуючи зазначені положенн належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.
іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст.12, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2025 року.

Суддя О. Л. Фіцай