Справа № 485/337/25
Провадження № 2/485/203/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

20 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання.

Позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала в шлюбі, який рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2011 року розірвано. Позивачка з відповідачем є батьками повнолітнього ОСОБА_4 , який на даний час продовжує навчання в Снігурівському професійному ліцеї з 01 вересня 2024 року. При цьому, син ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості самостійно себе забезпечувати. Відповідач проходить військову службу та отримує гідну заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина на свою користь у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення сином навчання або до досягнення ним 23-річного віку.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на користь повнолітнього сина у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), посилаючись на матеріальне становище сина, який отримує стипендію, та власною необхідністю у придбанні додаткового екипірування у зв`язку з проходженням військової служби та відновленням фізичного стану.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав просила про їх задоволення. Суду пояснила, що їх з відповідачем син продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки для забезпечення харчуванням, одягом та іншими необхідними речами. Відповідач з сином не спілкується з дитинства, не підтримує його матеріально, з 2010 року з нього стягувалися аліменти у примусовому порядку, однак мала місце значна заборгованість. На даний час відповідач отримує дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця, а тому має можливість надати належне утримання єдиному сину. Вона не має постійного доходу, займається домашнім господарством, за рахунок чого й проживає. Також вона проживає із співмешканцем, який її матеріально підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2006 року. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано /а.с.5, 6/.

Вони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області серії НОМЕР_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /а.с.7/.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу сину не надавав, у зв`язку з чим рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2010 року з нього на користь позивачки було присуджено до стягнення аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 липня 2010 року і до повноліття дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 досяг повноліття.

Сторони не заперечили, що присуджені аліменти до повноліття сина стягувалися примусово, заборгованість за аліментами погашена.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.2-3/.

За даними довідки про реєстрацію місця проживання особи №1475 від 14 червня 2021 року, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.6-зворот/.

Відповідно до копії свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти серії НОМЕР_3 від 07 червня 2024 року, ОСОБА_4 здобув повну загальну середню освіту в 2024 році у Снігурівському ліцеї Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області /а.с.10/.

Згідно довідки Снігурівського професійного ліцею № 149 від 30 грудня 2024 року ОСОБА_4 є здобувачем освіти Снігурівського професійного ліцею з 01 вересня 2024 року та навчається в групі №15 з професії тракторист-машиніст с/г виробництва категорії А1 за змішаною формою навчання /а.с.9/.

Відповідач ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 з грудня 2025 року. Сума нарахованої ОСОБА_3 заробітної плати за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року становить 162 962,05 грн., що підтверджується відповіддю №1233351 від 26 березня 2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Згідно відповіді №1233374 від 26 березня 2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, не має постійного доходу у вигляді заробітної плати, зокрема у листопаді 2024 року отримала дохід від надання земельної ділянки с/г призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис у розмірі 25 138,26 грн.

За даними виписки по картці/рахунку від 27 березня 2025 року за період з 01 вересня 2024 року по 27 березня 2025 року, ОСОБА_4 має дохід у вигляді стипендії, що в сумі становить 7500,00 грн.

Частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Повнолітній син відповідача навчається в Снігурівському професійному ліцеї змішаної форми навчання, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує стабільний дохід, має працездатний вік, інших осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання єдиного сина, який продовжує навчання.

Разом з тим, при встановлені потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Обов`язок утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, виникає у обох батьків, у зв`язку з чим суд враховує матеріальний стан обох батьків, а також дохід самої дитини, що виражається в отриманні стипендії.

Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення одержання дитиною коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, починаючи з 20 лютого 2025 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, оскільки ураховуючи розмір доходів ОСОБА_3 , такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, і разом із тим, буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 навчання, РНОКПП НОМЕР_7 , у зв`язку з продовженням ним навчання, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) батька, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2025 року і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. (тисяча двісті одинадцять грн.20 к).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 09.04.2025.