Провадження № 2-др/357/30/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ярмола О. Я. ,
при секретарі Любченко А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Капустіна Віталія Володимировича про ухвалення додаткового рішення, -
27.03.2025 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява представника відповідача Капустіна В.В. про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат та ухвалення додаткового рішення.
Вказана заява обґрунтована тим, що адвокат Капустін В.В. здійснював представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги № 405 від 01.11.2024, яким сторони дійшли згоди щодо вартості надання послуг адвоката. 17.03.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу не вирішувалося.
Представник відповідача Капустін В.В. в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Позивач у судове засідання не з`явилась, свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своїм рішенням від 17.03.2025 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним.
За змістом ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, 27.03.2025 на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення із доказами понесених витрат на правову допомогу, яка була направлена поштою 21.03.2025, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судом відповідного рішення.
Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: договір про надання правничої допомоги № 405 від 01.11.2024; додаток до договору про надання правничої допомоги № 405 від 01.11.2024; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги № 405; акт приймання-передачі виконаних робіт від 21.03.2025; квитанція до прибуткового касового ордера № 17 від 09.11.2024 на суму 2500,00 грн; квитанція до прибуткового касового ордера № 5 від 21.03.2025 на суму 7000,00 грн.
Сторони дійшли згоди щодо вартості надання послуг адвоката, яка закріплена у додатку до договору про надання правничої допомоги № 405, зокрема вартість консультації з вивченням документів становить - 500 грн; виготовлення та направлення адвокатських запитів з метою збирання необхідних у справі доказів - 250 грн за один запит; складання позовної заяви, складання скарги у суді першої інстанції - 2000 грн за один документ; складання відзиву, відповіді на відзив- 500 грн за одну сторінку; складання документів процесуального характеру- 500 грн за одну сторінку; участь у першому або підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції- 4000 грн.; участь у кожному наступному судовому розгляді справи в суді першої інстанції - 1000 грн. за одне судове засідання (а.с. 164).
Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги № 405 від 01.11.2024, сторони підтвердили, що адвокатом виконані наступні роботи згідно з договором, а саме: консультація з вивченням документів - 500 грн; складання відзиву та заяви про виклик свідків - 2000 грн; участь у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції - 4 000 грн; участь у наступних судових засіданнях 3000 грн (а.с. 165).
Згідно акту приймання передачі виконаних робіт від 24.05.2024 року сторонами погоджено, що адвокатом передано клієнту, а клієнтом прийнято від адвоката перелічені у акті послуги з надання правничої допомоги, клієнт не має до адвоката претензій та оплатив вартість наданих послуг в сумі 9 500 грн (а.с. 167).
Отже, розмір витрат на правову допомогу, який обумовлений сторонами склав 9 500 гривень. Клієнт оплатив вартість наданих адвокатом Капустіним В.В. послуг відповідно до цього акту на загальну суму 9 500,00 грн, що підтверджується квитанціями (а.с. 168)
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Сторона позивача не подала обгрунтованого клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката.
Відповідач в даній справі підтвердила обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість 9 500,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 246, 270, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Капустіна Віталія Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень)
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його ухвалення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Додаткове рішення суду виготовлено 09 квітня 2025 року.
Суддя О. Я. Ярмола