Справа № 2-4137/2006
№ 4-с/183/10/25

У Х В А Л А
23 січня 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.,
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , -
21 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 .
На обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на те, що 11 грудня 2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
У відповідності до рішення суду, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2006 р. до досягнення дитиною повноліття.
30.01.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-4137/2006 на виконання рішення суду та відділом державної виконавчої служби відкрите виконавче провадження № 48990594, яке перебуває на виконанні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
25.02.2024 року належний йому транспортний засіб, автомобіль Volvo VT23R, номерний знай НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції та повідомлено, що його, ОСОБА_1 обмежено у праві керування транспортними засобами, та як наслідок, складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП, серія ААД № 698191.
Відповідно до п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може бути застосоване у разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.
Заявник у скарзі посилається на те, що з 01.03.2023 р. він працює на посаді водія автотранспортних засобів в Селянському фермерському господарстві «Ксенія», заробітна плата у зазначеному господарстві є єдиним джерелом його доходів.
За таких обставин, позбавлення його права користування транспортними засобами унеможливлює виконання ним трудових обов`язків та позбавляє права на тримання заробітної плати, яка є єдиним джерелом його доходів
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , посилаючись на норми ст.ст. 447, 448 ЦПК України, просив суд:
- визнати протиправними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича щодо забезпечення заходів забезпечення виконавчого провадження № 48990594 у виді тимчасового позбавлення права користування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
-скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича від 20.03.2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 48990594, згідно якої встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 2-4137/2006, виданого 30.01.2007 р.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, звернувся з заявою про розгляд скарги за його відсутності.
Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова С.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги та заперечення на скаргу до суду не надавав.
Заінтересована особа ОСОБА_2 , як стягувач, в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, у якій просила суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у останнього наявна заборгованість по сплаті аліментній на утримання дитини, скаржник умисно не виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги.
Розглянувши скаргу, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до нижченаведеного.
Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
У відповідності до рішення суду, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2006 р. до досягнення дитиною повноліття.
30.01.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-4137/2006 на виконання рішення суду та відділом державної виконавчої служби відкрите виконавче провадження № 48990594, яке перебуває на виконанні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Встановлено, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_3 присвоєне прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 550 від 03.06.2022.
Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича від 20.03.2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 48990594 встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 2-4137/2006, виданого 30.01.2007 р.
Згідно зазначеної вище постанови, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 01.09.2015 по 23.03.2022 становить 218 814,34 грн.
Відповідно до статті Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, зокрема виконавчі листи з виконання судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль, де сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, що відповідає приписам ст. 447 ЦПК України.
Згідно п. а ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Частиною 2 статті 448 ЦПК України передбачено, що пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.
Приписами ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.
Таким чином, нормами п. а ч.1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, а приписами ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
У той же час, суд вважає, що з огляду на встановлений ст. 449 ЦПК України порядок обчислення процесуальних строків, зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ЦПК України, а також застосовується в інших процесуальних кодексах. Норми статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до ст. 449 ЦПК України, адже застосовуються до більш широкого кола відносин, які виникають при оскарженні: дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС. (Правова позиція Великої палати Верховного суду (постанова від 13.03.2018 у справі № 920/149/18).
Таким чином, процесуальні строки на оскарження дій державного виконавця суд визначає у відповідності до ст. 449 ЦПК України 10 днів з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Судом встановлено що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову державного виконавця 06.11.2024 р., скарга подана ним на пошту 19.11.2024 року (до суду надійшла 21.11.2024 р.), тобто з пропуском десятиденного строку для оскарження, не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.
У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Частиною 126 ЦПК України визначено, що 1. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. 2. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
На підставі ст. 127 ЦПК України,
1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
2. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
3. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
4. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
5. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
6. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
7. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
8. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою після закінчення процесуального строку, скаргу належить залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353-354, 447-453 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірсанова Сергія Івановича, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 23 січня 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький