Справа № 199/5764/24
(2/199/379/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Тетяна Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Тетяна Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заповіт померла ОСОБА_3 не залишила.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Донька померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 із заявою про підтвердження факту прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про спадщину за законом на її частку, до нотаріальної контори, як спадкоємець першої черги за законом, не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заповіт померла ОСОБА_4 не залишила.

Після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла позивачка, донька померлої, шляхом подання до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. заяви про прийняття спадщини та отримавши 15.07.2024 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Утім, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. від 15.07.2024 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не підтверджено ступінь споріднення зі спадкодавцем ОСОБА_4 та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка зазначила про те, що ОСОБА_4 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 із 17.06.1986 року по 20.10.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційним листом №14/5-4740 від 17 квітня 2024 року, виданого Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, та фактично вступила у володіння та прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю.

Крім цього, позивачка вказує, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Інта Комі АССР (на теперішній час територія російської федерації), однак свідоцтво про її народження було втрачено. У зв`язку із агресією російської федерації стосовно України, остаточно втрачена можливість такі документи відновити чи отримати будь-яку інформацію щодо народження матері.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як донькою та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , як матір`ю;

-визнати за ОСОБА_1 , РОНКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 яка має загальну площу 54,0 кв.м та складається з двох кімнат житловою площею 33,3 кв.м, в тому числі: 1-а кімната 19,2 кв.м, 2-а кімната 14,1 кв.м; крім того: кухні, площею 7,9 кв.м; ванної кімнати, площею 2,5 кв.м; вбиральні, площею 1,1 кв.м; коридору, площею 7,4 кв.м; вбудованих шаф, площею 0,8 кв.м; балкону 1,0 кв.м, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві. Крім цього, позивачка ОСОБА_1 була допитана свідком та надала пояснення, якими підтвердила обставини та події, викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що за адресою: АДРЕСА_2 , раніше проживала разом зі своєю покійною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , та бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Крім цього, вищевказана квартира належала на праві приватної власності у рівних частках усім членам сім`ї. Також ОСОБА_1 зазначила, що свідоцтво про народження її матері ОСОБА_4 було втрачено, оскільки вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Інта Комі АССР, яка тепер відноситься до території російської федерації, у зв`язку із чим відсутня можливість відновити такі документи.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Дика Н.В. у судове засідання не з`явилась, просила справу слухати за її відсутності, про що надала письмову заяву.

Представник третьої особи ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідом позивачки. Зазначає, що за адресою: АДРЕСА_2 , зараз проживає позивачка ОСОБА_1 , раніше за цією адресою мешкали її мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , та бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якими у нього були добросусідські відносини. Свідок підтвердив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідом позивачки. Зазначає, що за адресою: АДРЕСА_2 , наразі проживає позивачка ОСОБА_1 , та раніше за цією адресою мешкали її мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , та бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якими у неї були дружні відносити. Свідок підтвердила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи №27/2024 після смерті ОСОБА_4 , суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.10.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №1885 (а.с.15).

Заповіт померла ОСОБА_3 не залишила.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.01.2000 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів №4/176-2000 (а.с.9).

Донька померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 із заявою про підтвердження факту прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про спадщину за законом на її частку, до нотаріальної контори, як спадкоємець першої черги за законом, не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23.04.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №846 (а.с.16).

Заповіт померла ОСОБА_4 не залишила.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем за законом, шляхом подання до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. заяви про прийняття спадщини та отримала 15.07.2024 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.18).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. від 15.07.2024 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 часту квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що не підтверджено ступінь споріднення зі спадкодавцем ОСОБА_4 та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.20).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 із 17.06.1986 року по 20.10.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційним листом № 14/5-4740 від 17 квітня 2024 року виданого Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і фактично вступила у володіння та прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 (а.с.17).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №27/2024, відкритої після смерті ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини ніхто, окрім позивачки не звертався. Заповіт від імені спадкодавця відсутній.

Із матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_4 була одна донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 24.04.2024 року №4645 (а.с.103, зворот).

10.08.2018 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_11 та змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим 10.08.2018 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №307 (а.с.12).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_4 (а.с.13).

Місцем народження ОСОБА_4 є м.Інта Комі АССР, російська федерація, що унеможливлює отримати інформацію з державних архівів вказаної країни. Після початку військової агресії російської федерації проти України 24.02.2022 року, Україна оголосила про розрив дипломатичних відносин з російською федерацією, що унеможливлює отримання даних про народження ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 знайшов своє підтвердження та підлягає задоволенню, оскільки факт, який просить встановити позивачка, має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить вирішення її особистих майнових прав.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У той же час, ч. 5 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Як встановлено матеріалами справи, після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Із заявою про підтвердження факту прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про спадщину за законом на її частку, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яку прийняла донька спадкодавця ОСОБА_1 шляхом подання до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. заяви про прийняття спадщини, та отримала 15.07.2024 року свідоцтво про право на спадщину за Законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. від 15.07.2024 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що не підтверджено ступінь споріднення зі спадкодавцем ОСОБА_4 .

Згідно з матеріалами спадкової справи №27/2024, заведеної після смерті ОСОБА_4 , крім позивачки інші спадкоємці, які віднесені до черговості за законом, відсутні.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи позов по суті, суд також звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому вважає:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 54,0 кв.м, та складається із двох кімнат житловою площею 33,3 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 19,2 кв.м; 2-а кімната 14,1 кв.м; кухні, площею 7,9 кв.м; ванної кімнати, площею 2,5 кв.м; вбиральні, площею 1,1 кв.м.; коридору, площею 7,4 кв.м; вбудованих шаф, площею 0,8 кв.м; балкону - 1,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, що їх понесла.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 27, 30, 43, 51, 81, 82, 89, 127, 136, 141, 74-177 ЦПК України, ст. ст. 16, 321, 373, 392, 1216, 1218, 1225, 1233, 1268, 1270, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Тетяна Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 54,0 кв.м, та складається із двох кімнат житловою площею 33,3 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 19,2 кв.м; 2-а кімната 14,1 кв.м; кухні, площею 7,9 кв.м; ванної кімнати, площею 2,5 кв.м; вбиральні, площею 1,1 кв.м.; коридору, площею 7,4 кв.м; вбудованих шаф, площею 0,8 кв.м; балкону - 1,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дніпровська міська рада, , місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75.

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Тетяна Володимирівна, місцезнаходження: м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко