УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 761/9142/22

провадження № 61-14968ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), в якому просив суд стягнути з ДБР на його користь кошти в сумі 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті незаконних дій посадових (службових осіб) ДБР шляхом невнесення відповідних відомостей на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29 травня 2020 року до ЄРДР, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ДБР про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

05 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024року (надійшла до Верховного Суду 11 листопада 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

12 листопада 2024 року суддя Верховного Суду Коломієць Г. В. заявила про самовідвід у справі, який ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2024 року задоволено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У березні 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про виправлення описки в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року.

Заява мотивована тим, що у вказаній ухвалі зазначено: «…Узагальнюючи наведене, оскільки заявником не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження ….».

На думку заявника суд надає суперечливу інформацію тому, що в цій же ухвалі вказує: «…У касаційній скарзі У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження. На переконання заявника, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 8,22,40,55,56,64,129,129-1,151-2 Конституції України у подібних правовідносинах ...».

Зазначає, що ним виконано вимоги ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження. Отже, на підставі статті 269 ЦПК України просить суд виправити описки в ухвалі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі №761/9142/22 (провадження № 61-14968ск24).

Згідно із частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

За змістом вказаної статті описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

Натомість зміст заяви про виправлення допущеної у судовому рішенні описки чи арифметичної помилки свідчить про те, що заявник по суті просить змінити висновки, з яких виходив Верховний Суд при прийнятті відповідної ухвали суду. Тобто, фактично просить змінити зміст судового рішення, що не передбачено нормами ЦПК України.

Ураховуючи викладене, оскільки, з огляду на зміст прийнятої ухвали, в тексті судового рішення судом не допущено описку в розумінні статті 269 ЦПК України, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков