Провадження №2/592/522/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми Катрич О.М., за участю секретаря Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали позовної заяви представника позивача адвоката Висєканцева Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Лермонтова Н.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також 1/2 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавиця ОСОБА_3 склала заповіт від 18 липня 2018 року, відповідно до якого вона все своє майно, у тому числі вищевказаний житловий будинок, заповідала позивачу, її онуку ОСОБА_1 . Маючи намір отримати спадщину за заповітом після спадкодавиці, 23 вересня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Лермонтової Н.М. із заявою про видачу спадщини. Спадкову справу було зареєстровано, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 вересня 2024 року № 78457896. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі спадщини за заповітом та повідомила, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. Враховуючи вищевикладене, нотаріус видала позивачу постанову про відмову у видачі спадщини за заповітом. Своєчасно ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин. Так, після смерті спадкодавиці і понесених затрат на допомогу у її лікуванні, догляді та похованні він опинився у тяжкому матеріальному стані. У нього не було коштів для оформлення спадщини в установленому законом порядку. Позивач має лише періодичні заробітки, офіційно не працевлаштований. Грошей не вистачало часто на необхідні речі: ліки, продукти харчування та сплату комунальних послуг (мав скрутне матеріальне становище). Просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Висєканцев О.О. в судовому засіданні позов підтримав, та дав пояснення аналогічні вищевикладеному та додав, що інший спадкоємець ОСОБА_4 , який є батьком позивача, відмовився від належної йому частки спадщини у повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Також на даний час в країні діє воєнний стан та часто лунають повітряні тревоги, що також є перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса.

Представник відповідача Сумської міської ради Грицай А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , так як позивачем пропущено строк звернення з заявою для прийняття спадщини 8 місяців 28 днів, а позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Сам по собі факт понесення позивачем фінансових витрат, на що посилається позивач, як на доказ поважності причин пропуску строку, не є належним доказом наявності непереборних перешкод для вчасного звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини тощо. (а.с.31-32).

Третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Лермонтова Н.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною бабою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_4 (а.с.7, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми померла ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до заповіту від 18.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ворошиною М.С. та зареєстрованого в реєстрі за №741,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_1 . У разі відмови ОСОБА_1 від спадщини, неприйняття ним спадщини, усунення його від права на спадщину, або смерті ОСОБА_1 до відкриття спадщини, вищезазначене майно заповіла ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.01.2007 року, виданим державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Дубенко К.М. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №182137, - ОСОБА_3 належить житловий будинок «А-1», житлова площа якого 41,8 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та приватизована земельна ділянка, загальною площею 0,0605 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території Сумської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:002:0025 (а.с.13-15, 16).

Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 15.01.2001, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 0,1046 га земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_2 ; землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.18).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №409965, ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,0350 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.17).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої входить: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приватизована земельна ділянка, загальною площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0350 га розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Батько позивача ОСОБА_5 05.11.2024 року звернувся до компетентних органів з заявою про те, що останній усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від належної йому частки спадщини в повному обсязі, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.40-42).

З копії спадкової справи вбачається, що 23.09.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Лермонтової Н. із заявою щодо оформлення та прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі ОСОБА_3 , але приватним нотаріусом Лермонтовою Н. було надано постанову № 121/02-14 від 23.09.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятті спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , в якій зазначено, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса після шести місяців з дня відкриття провадження після смерті ОСОБА_3 , то відповідно до ст. 1272 має право звернутися до суду про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.58-65).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила цієї частини статті можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20).

Дослідивши матеріали справи та відповідні правовідносини, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи те, ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші спадкоємці, у тому числі рідний батько позивача ОСОБА_4 , спадщину не приймав, та відмовився від належної йому частки спадщини на користь позивача. Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за законом та в установленому порядку прийняли спадщину чи мають намір її прийняти відсутні. Тобто, надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб.

Як стверджує позивач в позовній заяві шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі він пропустив з тих причин, що після смерті бабусі і понесених затрат на допомогу у її лікуванні, догляді та похованні він опинився у тяжкому матеріальному стані. Він мав лише періодичні заробітки, офіційно не працевлаштований. Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.09.2024, у ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі відсутня (а.с.11).

Крім цього, позивач пропустив встановлений строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки через зміни в законодавстві щодо граничного терміну звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, які були внесені постановою КМУ № 164 від 28.02.2022 зі змінами "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" термін звернення з заявою про прийняття спадщини був визначений 10 місяців, а потім знову 6-ть. Окрім того, декілька разів у встановлений законодавством строк намагався подати заяву до нотаріальної контори, проте перешкодою стало введення та продовження дії воєнного стану, обстріли м. Суми, часті та довготривалі повітряні тривоги і ці обставини не залежали від волі позивача і були істотними труднощами для вчинення дій, пов`язаних із поданням заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і такі причини є поважними.

Згідно ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд також враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 р. принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд вважає, що в даному випадку задоволення позовних вимог є дотримання принципу пропорційності між застосовуваним заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції, оскільки відмова в задоволенні позову позбавить позивача права власності на все спадкове майно після смерті бабусі, відносно якої він здійснював догляд та лікування, та яка при житті зробила особисте розпорядження, тобто виявила волю призначити своїм спадкоємцем саме онука- ОСОБА_1 , що становитиме непропорційне втручанням у право особи на мирне володіння майном.

В даному випадку задоволення позову відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи фактичні обставини справи, за яких спадкоємець своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою, суд вважає, що позивачем з поважних причин був пропущений строк для прийняття спадщини, а тому спадкоємцю, з урахуванням принципу справедливості та захисту спадкових прав, необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Висєканцева Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Лермонтова Н.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю в два місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич