Провадження № 2/337/639/2025
ЄУН № 337/398/25
09 квітня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерука І.Г.
з участю секретаря Нетяги М.І.
розглянувши в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої електричної енергії,
ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі представника, через систему «Електронний суд» звернулося до Хортицького районного суду м. Запоріжжяз позовом до ОСОБА_1 , який мотивує тим, що на підставі договору від 16.04.2010 року та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не виконує належним чином обов`язки по сплаті за використану електроенергію, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію на суму в 763,42 грн. за період з 01.10.2017 року по 01.01.2019 року. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, та понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
Представниця позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином, шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, та шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію.
Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.
16.04.2010 між ВАТ «Запоріжжяобленерго» правонаступником якого виступає ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір №565365130 про користування електричною енергією на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за п.1 якого енергопостачальник взяла на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію, а споживач згідно п.9.5 зобов`язався своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію.
Пунктом 32 договору передбачено, що він укладається на три роки і вважається щорічно продовженим на наступний рік якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру його розірвати або внести зміни.
Суду не надано доказів про розірвання договору.
Як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, у період з 01.10.2017 року по 01.01.2019 року позивач здійснював постачання електричної енергії за місцем проживання відповідача, однак останній здійснив оплату використаної електричної енергії частково в розмірі 552,20 грн., тобто не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку складає 763,42 грн.
Після 11.06.2018 року, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 312.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно п.1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) ці правила обов`язкові для виконання усіма учасниками роздрібного ринку відповідно.
Відповідно до п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем.
Згідно пп.1-3 п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.610,611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена, та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.
Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя: І.Г.Кучерук