Справа №442/1032/25
Провадження №2/442/589/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/1032/25 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та нею, укладений 04.08.2005 та зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис № 56, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільне життя у них не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, і подальше перебування у такому шлюбі суперечить їх інтересам.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе.

07.02.2025 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 12.03.2025.

10.03.2025 ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таким, що самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлену вимогу обгрунтовує тим, що після припинення шлюбних відносин між ним та ОСОБА_4 син залишився проживати з позивачем, який самостійно займається його вихованням та утриманням, оскільки мати не цікавиться життям дитини, здоров`ям та розвитком, тобто повністю самоусунулася від виховання сина.

Ухвалою від 12.03.2025 судом прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Постановлено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання дитини в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням на 26.03.2025.

19.03.2025 ОСОБА_1 подала відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою від 26.03.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 02.04.2025.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, щодо задоволення зустрічних вимог не заперечила. Пояснила, що з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть більше ніж пів року, наміру зберігати шлюб не мають. Зі старшою донькою переїхали в інше житло. Син залишився з батьком, оскільки дуже є до нього прив`язаним і наміру переїжджати з нею не має, як би вона не наполягала. Відтак, вона вирішила поки залишити сина проживати з батьком.

Відповідач в судовому засіданні первісний позов визнав, зустрічний підтримав. Пояснив, що дійсно з позивачкою разом не проживають і наміру зберігати шлюб не мають. Син залишився проживати з ним, оскільки між ними існує певний емоційний зв`язок, багато часу вони проводять разом. Син повністю перебуває на його утриманні і вихованні. Відповідачка в цьому участі не бере.

Представник третьої особи- служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який 04.08.2005 зареєстровано Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис № 56, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Неповнолітній син проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

ОСОБА_2 піклується про здоров`я свого сина, зокрема, приводить його по потребі до сімейного-лікаря, що підтверджується довідкою лікуючого лікаря.

Батько бере активну участь у навчальному і виховному процесі сина, регулярно відвідує батьківські збори, школу, що підтверджується письмовими свідченнями класного керівника його сина ОСОБА_6 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засвідчили, що син проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 піклується про його здоров`я, навчання, добробут, самостійно виховує сина. Мати ОСОБА_3 з ними не проживає.

Відповідно до Висновку клінічного психолога ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 6 класу Стебницької гімназії № 18. Хлопчик є добрим, відповідальним та чуйним також демонструє високий рівень емоційності. Його реакції можуть бути яскраво вираженими, що свідчить про чутливість до зовнішніх обставин та особистих переживань. За результатами діагностики спостерігається тісний емоційний зв`язок із батьком ОСОБА_2 , що відіграє важливу роль у його житті. Батько є значущою фігурою, джерелом підтримки та авторитетом, що впливає на формування самооцінки, поведінкові реакції та соціальні контакти дитини. У ОСОБА_10 стійкий, психологічний контакт з батьком та сильна прив`язаність. Також високий рівень тривожності, зокрема в ситуаціях, пов`язаних із розлукою з батьком.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 27.03.2025, ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітній син забезпечений усім необхідним для проживання та розвитку.

Таким чином під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають окремо, їх син ОСОБА_10 проживає разом з батьком, який займається його вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене, визнання зустрічного позову та інтереси дитини сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за адресою місця реєстрації останнього.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи задоволення позовів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1211,20 грн. понесених судових витрат та з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 04.08.2005 та зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис № 56, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таким, що самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2025.

Суддя Нагірна О.Б.