СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/43/25
ун. № 2-431/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представника заявника Завойка Д.І.

приватного виконавця Авторгова А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича ,

Встановив

У березні 2025 року представник ОСОБА_3 - Завойко Д.І. звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця Авторгова А.М. про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 04.02.2025 року, про арешт майна боржника ВП № НОМЕР_1 від 12.02.2025 року, про розшук майна боржника ВП № НОМЕР_1 від 12.02.2025 року та про арешт коштів майна боржника ВП № НОМЕР_1 від 17.02.2025 року

Скаргу мотивує тим, що згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2019 та постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2021 у справі № 759/12367/16-ц, які є остаточними, чітко визначено обсяг зобов`язань ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_4 перед кредитором, але лише в межах вартості успадкованого майна. Ці судові акти також врахували суму боргу, встановлену рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2013 у справі № 2- 431/11. Отже, виконання рішення суду від 10.12.2013 є недоцільним, оскільки призведе до подвійної відповідальності боржника за спадковими боргами, що прямо порушує статтю 61 Конституції України

Враховуючи, що виконавче провадження № ВП НОМЕР_3 ще триває, виконавче провадження № ВП НОМЕР_2, відкрите на підставі рішення суду від 10.12.2013 (за дублікатом виконавчого листа № 2/759/40/13) і повністю ідентичне за видом стягнення, також не підлягає виконанню.

Оскільки виконавчий документ містить пряме обмеження щодо стягнення боргу з спадкоємця, лише в межах вартості отриманого спадку, приватний виконавець Авторгов А.М., на думку боржника та її представника, адвоката Завойко Д.І., неправомірно виніс постанови про арешт коштів та майна боржника, а також про розшук майна. Причиною є те, що виконавець не визначив вартість, саме спадкового майна, не встановив його склад для оцінки, натомість наклав арешт на всі кошти боржника. Просить скаргу задовольнити.

Представник заявника скаргу у судовому засіданні підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Приватний виконавець заперечував щодо задоволення скарги.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

04.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 15.03.2021 року по справі № 2/759/40/13 про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 року та 27.07.2007 року у розмірі 3 745 535,41 грн.

12.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. винесено постанову про арешт майна боржника у ВП № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 15.03.2021 року по справі № 2/759/40/13 та накладено арешт на транспортний засіб.

12.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. винесено постанову про розшук майна боржника у ВП № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 15.03.2021 року по справі № 2/759/40/13 та оголошено розшук транспортного засобу.

17.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 15.03.2021 року по справі № 2/759/40/13.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Представник скаржника у своїй скарзі наголошує на тому, що приватний виконавець Авторгов А.М. неправомірно виніс постанови про арешт коштів та майна боржника, про розшук майна, оскільки, на їхню думку, виконавець перед вчиненням цих дій був зобов`язаний визначити вартість саме спадкового майна, встановити його склад для подальшої оцінки. Натомість, виконавець без попереднього встановлення обсягу спадщини наклав арешт на всі кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, та на інше належне їй майно, а також оголосив розшук майна. Скаржник вважає такі дії виконавця такими, що порушують її права та законні інтереси, виходячи з обмеження відповідальності спадкоємця, встановленого виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає право державного, а отже, і приватного виконавця, з метою забезпечення реального виконання рішення, накладати арешт на майно боржника. Арешт майна полягає в забороні розпоряджатися, а в разі потреби - і користуватися майном, або в обмеженні права користування майном.

Стаття 48 зазначеного Закону визначає порядок звернення стягнення на кошти боржника. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Закон України "Про виконавче провадження" не містить прямої норми, яка б зобов`язувала приватного виконавця перед накладенням арешту на кошти та майно спадкоємця, відповідальність якого обмежена вартістю спадщини, здійснювати попереднє встановлення складу та вартості цієї спадщини.

Обмеження відповідальності спадкоємця вартістю отриманого спадкового майна є матеріально-правовою нормою, яка регулює обсяг зобов`язання спадкоємця перед кредиторами спадкодавця. Це обмеження має бути враховане на стадії звернення стягнення на конкретне майно боржника.

Накладення арешту на кошти та майно боржника є забезпечувальним заходом у виконавчому провадженні, спрямованим на гарантування можливості майбутнього виконання рішення суду. На цьому етапі виконавець діє в межах наданих йому повноважень для забезпечення виконання виконавчого документа.

Боржник не позбавлений права надавати приватному виконавцю інформацію про склад та вартість отриманого спадкового майна, а також заявляти клопотання про зняття арешту з того майна, яке не входить до складу спадщини або вартість якого перевищує розмір спадкового майна, в межах якого він несе відповідальність за боргами спадкодавця.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що на момент винесення оскаржуваних постанов приватний виконавець Авторгов А.М. діяв у межах наданих йому Законом України "Про виконавче провадження" повноважень. Аргументи скаржника про неправомірність дій виконавця через відсутність попереднього визначення вартості спадкового майна є передчасними, оскільки обмеження відповідальності спадкоємця підлягає врахуванню на стадії звернення стягнення на конкретне майно.

Боржник має право оскаржити дії виконавця щодо звернення стягнення на майно, якщо таке стягнення буде спрямоване на майно, що не входить до складу спадщини, або якщо вартість майна, на яке звертається стягнення, перевищує вартість отриманої спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення скарги боржника та її представника.

Керуючись ст. 1, 3, 4, 5, 18, 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 137, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко