Провадження № 2/756/1119/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду, з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 12.02.2025 року, просить суд встановити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після смерті спадкодавця, позивач звертався до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте, у зв`язку із закінченням 6-місячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, державним нотаріусом було винесено постанову від 08.10.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач зазначає, що тривалий час проживає на території Французької Республіки. Через військову агресію рф, введення правового режиму військового стану в Україні, вимушене залишення свого помешкання, велику відстань, та як наслідок постійний стрес та погане самопочуття, позивач не міг ні про що думати та вживати заходи, щодо прийняття спадщини, тому вважає, що пропустив строк з поважних причин. З огляду на зазначене, просив про задоволення позовних вимог.

Після витребування судом спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з`ясовано, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті останнього є ОСОБА_4 .

За таких обставин, в судовому засіданні за ініціативою позивача замінено неналежного відповідача Київську міську раду на спадкоємця ОСОБА_4

17.03.2025 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому просять у позові відмовити з наведених у відзиві підстав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог вказуючи на їх безпідставність, відсутність дійсних поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.04.2023 року, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадшини в такому випадку є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов?язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Враховуючи вишевикладене, строк для прийняття спадщини, яка залишилася після померлого ОСОБА_5 , розпочався із ІНФОРМАЦІЯ_1 та тривав до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З матеріалів спадкової справи №512/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 надісланих Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою вбачається, що з заявою про прийняття спадщини в межах строків визначених ст. 1270 ЦК України, а саме 29.07.2023 року звернулась лише ОСОБА_4 , яка відповідно до рішення Шевченківського районного суд м. Києва від 15.07.2024 року №761/37884/23 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з січня 2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, та відсутності заяв інших спадкоємців ОСОБА_4 11.09.2024 року видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яка складається з квартири АДРЕСА_1 і належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності від 07.06.2007 року.

Свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_4 зі спливом встановленого законом шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Позивач із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернувся, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, є таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 звернулася до органів нотаріату України із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 лише 08.10.2024 року, при цьому на заяву від 08.10.2024 року подану до нотаріальної контори від імені ОСОБА_3 його представником ОСОБА_6 постановою Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 08.10.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що останнім пропущено 6-ти місячний строк на прийняття спадщини та оформленням спадщини спадкоємцем, який звернувся до нотаріальної контори у визначений строк.

Таким чином, з огляду на положення ст. 1270 ЦК України та зміст постанови Двадцять першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини з пропуском строку на прийняття спадщини.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначає, що тривалий час проживає на території Французької Республіки. Через військову агресію рф, введення правового режиму військового стану в Україні, вимушене залишення свого помешкання, велику відстань, та як наслідок постійний стрес та погане самопочуття, позивач не міг ні про що думати та вживати заходи, щодо прийняття спадщини, тому вважає, що пропустив строк з поважних причин.

На думку суду проживання за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою через тривалий проміжок часу про прийняття спадщини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2021 року у справі №69/12599/18. Також у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі №460/2967/15-ц зазначено, що пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 30.04.2022 року місто Київ було виключено з переліку територій, де ведуться активні бойові дії згідно наказу від 22.12.2022 року N? 309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Тобто, на момент смерті спадкодавця (відкриття спадщини), у Києві та Київській області не велись активні бойові дії.

Позивач, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 16.06.2023 року, визнаний тимчасово непридатним до військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в цей період останній перебував у м. Києві, та мав змогу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, в долученому тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного ОСОБА_3 є запис, що він визнаний тимчасово непридатним (до 16.10.2023 року) та підлягає повторному медичному пересвідченню 16.10.2023 року.

Копій сторінок закордонного паспорту про перетин державного кордону позивачем до позову додано не було, тобто докази проживання за кордоном позивача в період з 03.04.2023 року по 03.10.2023 року, та неможливість у зв`язку із цим прийняти спадщину також відсутні.

Окрім того, позивачем не доведене суду, що його невротичні розлади, пов`язані зі стресом, реально позбавили його здатності в даному конкретному випадку звернутись до нотаріуса для прийняття спадщини.

У своїй постанові від 20.01.2021 року у справі №752/11156/18-ц Верховний Суд зазначив, що глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей і законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, очевидно, враховував морально-психологічну сторону прийняття спадщини.

У постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №761/794/15-ц зазначено, що у випадку, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12 та від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс 15.

У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі 717/1796/16-ц та від 06.02.2018 року у справі №180/1163/16-ц, зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Даний правовий висновок був неодноразово підтриманий Верховним Судом у постановах від 26.02.2020 року у справі №286/27/18; від 07.02.2020 року у справі №431/1160/18-ц; від 02.09.2020 року у справі №761/10023/13-ц.

З огляду на зазначене, жодна із причин, якими позивач обгрунтовує пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини, не відповідає критеріям об`єктивності, непереборності та істотності.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251,253, 254, 1216, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1301 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2025 року.

Суддя А.В. Шевчук