Дата документу 20.03.2025Справа № 554/5110/24
Провадження № 2/554/871/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Європейська Агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №19102023 від 19.10.2023 року, у розмірі 68 295,00 грн., з яких 15 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 53 295,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №15413-12/2021 від 18.12.2021 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №31012023 від 31.01.2023 року, у розмірі 27 600,00 грн., з яких 12 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15 600,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Крім того, просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 3 028,00 гривень.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.

Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем - «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» надані докази:

за кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року копія кредитного договору №2681546 від 11.12.2021 року з додатками; паспорт споживчого кредиту; довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.02.2024 року №399-2702; Договір факторингу №19102023 укладений 19.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» з додатками; Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 19.10.2023 року; Витяг з Реєстру боржників від 19.10.2023 року; Розрахунок заборгованості;

за кредитним Договором №15413-12/2021 від 18.12.2021 року копія кредитного Договору №15413-12/2021 від 18.12.2021 року з додатками; Договір факторингу №31012023 укладений 31.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» з додатками; Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 31.01.2023 року; Витяг з Реєстру боржників № 16 від 31.01.2023 року; Розрахунок заборгованості;

а також установчі документи сторін при укладанні договорів про їх організаційну-правову форму.

Суд вважає, що надані позивачем Кредитні договори №2681546 від 11.12.2021 року та №15413-12/2021 від 18.12.2021 року, підтверджують виникнення правовідносин між ОСОБА_1 з ТОВ «Лінеура Україна» та з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» внаслідок підписання сторонами договору електронними підписами.

Оцінюючи докази виникнення заборгованості в зв`язку з отриманням відповідачем коштів за Кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року, суд дійшов висновку, що вони підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, надана позивачем Довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.02.2024 року №399-2702 підтверджує перерахування коштів 11.12.2021 року, тобто у день укладення Кредитного договору №2681546, у розмірі 15 000,00 гривень на платіжну картку, номер якої вказаний ОСОБА_1 в п.2.1 Договору.

Розрахунком заборгованості станом на 19.10.2023 року підтверджується розмір заборгованості за період з 11.12.2021 року по 06.12.2022 року, що дорівнює 68 295,00 грн., з яких 15 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 53 295,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд вважає, що позивачем доведена наявність та розмір заборгованості у відповідача на 19.10.2023 року за Кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

19 жовтня 2023 рокуТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу №19102023, що підтверджується копією вказаного договору.

Згідно умов договору факторингу №19102023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 68 295,00 грн., з яких 15 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 53 295,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 19.10.2023 року, Витягом з Реєстру боржників від 19.10.2023 року та розрахунком.

Отже, виходячи з наведеного, відповідач звернувся до ТОВ «Лінеура Україна» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір №2681546 від 11.12.2021 року, право грошової вимоги за яким набуло ТОВ «ФК «ЄАПБ» внаслідок укладання вищезгаданого договору факторингу, відповідач, в свою чергу отримав кредит та кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 68 295,00 гривень

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено наявність заборгованості у відповідача за Кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року в повному обсязі, відтак, позов в цій частині слід задовольнити.

Розглядаючи позовні вимоги за кредитним Договором №15413-12/2021 від 18.12.2021 року, суд вважає їх недоведеними, не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Так, позивачем не надані докази, що підтверджують перерахування коштів та отримання коштів відповідачем за договором №15413-12/2021 від 18.12.2021 року.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнті є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Так, в ч.2 та ч.8 ст.83 ЦПК України закріплено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заява про неможливість надання доказів первинних фінансових документів разом з позовною заявою та їх витребування до суду не надходила, тому суд розглянув справу за наявними в ній доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, а саме первинні документи, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та за якими можливо встановити факт дійсного перерахування та отримання коштів відповідачем, а також впевнитись в дійсній сумі заборгованості.

Таким чином, суд вказує, що саме з них випливає наявність права грошової вимоги, в той час як та обставина, що вказані документи становлять банківську таємницю не звільняє позивача від обов`язку доведення наявності у нього права грошової вимоги, набуття якого позивачем повинно бути здійснено на підставі достовірних документів, що підтверджують таке право вимоги до відповідача у первісного кредитора.

Оскільки первинні документи повинні бути у нового кредитора позивача по справі, але вони ним не надані, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані.

Крім того, розрахунок заборгованості до Договору №15413-12/2021 від 18.12.2021 року лише підтверджує, що після укладення Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», позивачем не нараховувались відсотки чи комісії.

Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, не підтверджує дату виникнення заборгованості, нарахування відсотків до дати виникнення заборгованості, після, порядок її нарахування, тому є неналежним доказом по справі.

Інші докази - Договір факторингу №31012023 від 31.01.2023 року; Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 31.01.2023 року Витяги з Реєстру боржників, можуть підтвердити наявність заборгованості відповідача лише у сукупності з іншими доказами, а враховуючи, що таких суду не надано, тому не беруться до уваги.

Суд вважає, що в цій частині позов подано необґрунтовано, тому, задоволенню не підлягає.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено частково, то сплачені позивачем судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволених вимог, тому стягує з відповідача на користь позивач сплачену суму судового збору у розмірі 2 156,50 гривень.

На підставі ст.ст. 203, 525, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №2681546 від 11.12.2021 року, у розмірі 68 295,00 грн., з яких 15 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 53 295,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» суму судового збору у розмірі 2 156,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.