ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2641/24 Номер провадження 22-ц/814/1371/25Головуючий у 1-й інстанції Вітківський М.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовувало тим, що 02.08.2021 року між ними та ОСОБА_1 укладений договір №366511-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Укладення договору підтверджується пропозицією (офертою) позивача та прийняттям (акцептом) відповідача, а також підписом відповідача одноразовим ідентифікатором G-7167, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , який відповідачем був введений у заяві на отримання кредиту.

Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 20000 грн. на умовах строковості, поворотності та платності. Згідно з умовами договору сплата процентів за користування кредитом є фіксованою і становить 0,867325% в день. Комісія за надання кредиту 3000,00 грн.

Відповідач умови договору не виконав, тому утворилася заборгованість на загальну суму 52316,43 грн., яка складається із 20000 грн. - тіло кредиту; 29316,43 грн. - проценти, 3000 грн. - комісія.

Позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №366511-КС-001 в розмірі 52316,43 грн., а також судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 366511-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року, що становить 44040 грн 00 коп.

Розстрочено ОСОБА_1 виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 12 (дванадцяти) місяців, тобто по 3670,00 гривень щомісяця.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у сумі 2 039 (дві тисячі тридцять дев`ять) грн. 18 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, та в цій частині ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на позивача користь заборгованість за договором про надання кредиту у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 8276,43 грн.

Також, позивач просить скасувати рішення районного суду в частині задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 02.08.2021 року уклав з позивачем кредитний договір, в якому погодив розмір процентної ставки та строк користування кредитом до 17.1.2022 року. При цьому, нарахування процентів було проведено відповідно до умов п. 2 кредитного договору на суму залишку заборгованості по тілу кредиту. Також звертає увагу, що позивачем у відповідності до умов договору та положень закону після 17.01.2022 року відповідачу не нараховувались проценти за користування кредитом.

Вказує, що згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»№ 14 від 26 грудня 2003 року зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Проте судом не зазначено які саме підстави існтують для розстрочення виконання рішення у даній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Бізнес Позика» довело належними та допустимими доказами укладення сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів зі сплатою процентів за їх користуванням. Проте, районний суд вважав, що позивачем не було надано належні та допустимі докази в обґрунтування суми заявлених до стягнення процентів у розмірі 29316,43 грн. та дійшов висновку, що стягненню підлягають проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному у п. 1 Дорговору, тому в задоволенні частини позовних вимог у стягненні відсотків у розмірі 8276,43 грн. слід відмовити.

Із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо відсотків за користування кредитними коштами апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладений договір № 366511-КС-001 про надання кредиту.

Укладення договору підтверджується пропозицією (офертою) позивача та прийняттям (акцептом) відповідача, а також підписом відповідача одноразовим ідентифікатором G-7167, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , який відповідачем був введений у заяві на отримання кредиту.

Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 20000 грн. на умовах строковості, поворотності та платності. Згідно з умовами договору сплата процентів за користування кредитом є фіксованою і становить 0,867325 % в день. Комісія за надання кредиту 3000 грн. Договір укладено на строк до 17.01.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 44 040 грн.

Факт укладення договору між сторонами та його умов сторонами не оспорюється.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед кредитором станом на 09.06.2024 року становить 52316,43 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 20000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 29316,43 грн., заборгованість за комісією - 3000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом у сумі 8276,43 грн., суд першої інстанції виходив із того, що позивачем в розрахунку не вказано, за якою процентною ставкою нараховані проценти на суму 29 316,43 грн., що на 8 276,43 грн перевищує розмір процентів, погоджений між сторонами за умовами договору. Між тим цей висновок суперечить обставинам справи.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору, укладеного між сторонами, закінчився 17.01.2022 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість за відсотками користування кредитом станом на 17.01.2022 року складала 29316,43 грн. та в подальшому не нараховувалась.

Тобто, відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодився із ним, а відповідно до розрахунку заборгованості проценти за користування кредитом не нараховувались після закінчення строку дії договору.

Разом з цим, відповідно до п. 2укладеного між сторонами Договору визначено, що плата за користування Кредитом за цим Договором є фіксованою та становить 0,86732500 % процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту.

З наведеного у п. 3 Договору Графіку платежів вбачається, що проценти за користування кредитом, погоджені сторонами, на загальну суму 21040 розраховані з урахуванням відповідного часткового погашення заборгованості за тілом кредиту протягом строку кредитування. За таким же розрахунком і визначена орієнтовна загальна вартість кредиту у сумі 44040 грн., яка була стягнута з відповідача районним судом. Проте, відповідач протягом строку кредитування жодного платежу на погашення заборгованості згідно визначеного графіку не здійснив, а тому нарахування процентів за користування кредитом протягом дії кредитного договору здійснювалось на загальну суму тіла кредиту - 20000 грн.

Отже, з аналізу умов договору, а саме визначеного графіку платежів та погоджених умов нарахування процентів, а також, враховуючи те, що відповідачем не було здійснено жодного платежу на погашення заборгованості слідує, що розрахована суми заборгованості за кредитним договором, наведена у наданому позивачем розрахунку, відповідає умовам кредитного договору, які були погоджені відповідачем.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове стягнення процентів за користування кредитом на зазначене уваги не звернув, не обґрунтував визначений ним розмір стягнення та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову щодо цієї вимоги, у зв`язку з чим рішення в частині, що оскаржується, прийнято помилково та необґрунтовано, а тому підлягає зміні.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування рішення районного суду в частині розстрочення його виконання колегія суддів доходить висновку, що вказані доводи є необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення, відповідач надав докази наявності підстав для розстрочення виконання рішення у даній справі.

Зокрема, відповідачем надано довідку про його доходи, відповідно до якої його дохід за період з 01.05.2024 по 31.10.2024 становить 43495,19 грн., докази відкриття виконавчого провадження щодо стягнення на його користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявності заборгованості зі сплати аліментів за цим виконавчим провадженням, рішення суду, відповідно до якого з нього стягується заборгованість за іншим кредитним зобов`язанням.

Проаналізувавши надані відповідачем доказів колегія суддів доходить висновку, що рішення районного суду щодо наявності підстав для задоволення заяви про розстрочення його виконання є законним.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо стягнення процентів за користування кредитом не відповідає встановленим обставинам, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6 056 грн.(2 422,40 грн. + 3 633,60 грн.).

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" - задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2024 року змінити, збільшивши розмір стягнутої ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за договором № 366511-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року з 44040 грн. 00 коп. до 52316 грн. 43 коп.

Змінити порядок розстрочення виконання судового рішення.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 12 (дванадцяти) місяців, тобто по 4359 гривень 70 коп. (чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять грн. 70 коп.) щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 6056 гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак