Справа № 584/1656/24
Провадження № 2/584/243/25

08.04.2025 Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.
при секретарі Зікрати Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Путивль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРГО», про конфіскацію земельних ділянок,
31.12.2024 керівник Конотопської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРГО», про конфіскацію земельних ділянок.
Ухвалою судді від 06.01.2025 дану позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 09.01.2025 відкрито провадження у даній справі, визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 10.02.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 08.04.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності та вважав за можливе задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Третя особа в судове засіданні не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі її представника, письмових пояснень щодо позову не направила.
З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
На момент успадкування зазначеного нерухомого майна та державної реєстрації права власності відповідач ОСОБА_3 був громадянином російської федерації, що підтверджується фотокопією його паспорта (а.с. 17-21).
Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
У відповідності з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно з частиною 3 статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Одночасно за змістом частини 4 статті 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року.
Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 140 ЗК України, однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
В разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , будучи громадянином російської федерації, впродовж року після набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення та по даний час не відчужив їх, є підстави для конфіскації цих земельних ділянок.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яким відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 ЗК України.
Звернення до суду прокурора з позовом узгоджується з вимогами частини 3 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що має наслідком задоволення позову.
Суд вважає правомірним представництво прокурором інтересів держави, виходячи з наступного.
Частиною 6 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
06.08.2024 заступником керівника Конотопської окружної прокуратури на адресу ГУ Держгеокадастру у Сумській області надіслано лист з проханням повідомити, чи вживатимуться управлінням заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок, які перебувають у власності відповідача (а.с. 26).
З листа ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 07.08.2024, наданого у відповідь на вищевказаний лист, вбачається, що у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, Головне управління не може звернутися до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок, які належать іноземцям та особам без громадянства, та просить прокуратуру представляти їх інтереси (а.с. 27-28).
Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування зазначені порушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.
Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Сумській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності.
Враховуючи вищевказані обставини, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, звернення прокурора до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки є правильним.
Так, ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
За п п. 76-78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Згідно з п. 80 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 вказаної вище постанови).
У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб порушені права та інтереси не залишились незахищеними.
Таким чином, у даному випадку представництво прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області є правомірним, відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 4931 грн. 81 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Керівника Конотопської окружної прокуратури задовольнити повністю.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Путивльського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв