Справа №705/1938/25
2/705/1971/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкпської області в складі:

судді Годік Л.С.

з участю секретаря судових засідань Запорожченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань заяву адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту,-

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту.

Разом із позовною заявою представником ОСОБА_1 адвокатом Кушнеренко Т.В. подано заяву про забезпечення позову.

Так у поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ «Райффайзен Банк» здійснювати нараховування процентів, штрафних санкцій, а також здійснювати автоматичне списання заборгованості з відкритих на ім`я ОСОБА_1 рахунків по кредитному договору № 010-RO-82-307686651, який укладено 20 грудня 2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

Зазначає, що 20 грудня 2024 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи особистими даними ОСОБА_1 шляхом дистанційного блокування його телефону, де перебувала сім картка з номером НОМЕР_1 , підписали від його імені кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк» №010- RO-82-307686651, поза вільним волевиявленням позивача. Одразу після надходження коштів в сумі 300000 грн. на рахунок, перерахували кошти на невідомі рахунки третіх осіб. Таким чином, між сторонами виник спір щодо недійсності кредитного договору. Разом з тим, на даний час умови договори є дійсними та позивач має їх виконувати, зокрема сплачувати тіло кредиту, проценти, можливі штрафні санкції. На даний час відрахування на погашення кредитної заборгованості вже проводилися із заробітної плати ОСОБА_2 , яку він також отримує на рахунок відкритий у АТ «Райффайзен Банк».

Заява про забезпечення позову подається у зв`язку з тим, що дії банку з одностороннього списання грошових коштів за кредитом, який позивач не брав, є явно спірними, і у разі якщо не зупинити таке списання, то з позивача будуть і далі стягуватися грошові кошти в тому числі з заробітної плати позивача автоматично. Вказане може породити новий спір про стягнення сплачених грошових коштів з боку позивача на користь кредитора, утруднить відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Даний захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу. Такий захід є спів мірним із заявленими вимогами про визнання недійсним кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, що виник між сторонами, є правомірність дій АТ «Райффайзен Банк» щодо нарахування відсотків, пені, комісії на заборгованість за кредитним договором, який як стверджує позивач є недійсним, оскільки укладений за відсутності волевиявлення позивача, шляхом шахрайських дій третіх осіб, з метою обернення коштів на свою користь. При цьому позивачем зазначено, що після укладення кредитного договору повідомив банк та правоохоронні органи про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Разом з тим, згідно виписки банку вбачається, що операцію по переказу коштів було проведено банком 21.12.2025 року, тобто на наступний день після повідомлення позивача про вчинення відносно нього шахрайських дій, разом з тим банком не було заблоковано проведення операції, одразу після надходження такої інформації та не повідомлено банк отримувача коштів про сумнівні операції. Позивач просить визнати недійсним договір споживчого кредиту № №010- RO-82-307686651, який укладено 20 грудня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

Представник позивача, звертаючись із заявою про забезпечення позову, зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач в односторонньому порядку буде здійснювати відрахування із заробітної плати позивача автоматично, продовжуючи нарахування процентів на погашення неіснуючого кредиту, відтак, подальші дії зі списання грошових коштів, у випадку невжиття запропонованих позивачкою заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивачки, яка буде вимушена ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Разом з тим, за ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір щодо несанкціонованого, на думку позивача, списання грошових коштів.

Однак, судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд ураховує, що заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони відповідачу здійснювати нарахування відсотків, штрафних санкцій, здійснювати автоматичне списання заборгованості з відкритих на ім`я позивача рахунків.

Судом враховано що, зокрема, наявність ознак безпідставного нарахування процентів, штрафних санкцій та автоматичного списання заборгованості з рахунків позивача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Слід врахувати, що задоволення позовних вимог за достатніх для цього підстав матиме наслідком встановлення відсутності обов`язку у позивача сплачувати відсотки за користування спірними коштами, інші встановлені договором про банківське обслуговування платежі.

Крім цього, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявником не додано до вказаної заяви доказів, що банком нараховуються відсотки, штрафні санкції чи інші платежі за спірним договором кредиту.

Заявником не доведено обставин, які б вказували, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на стягнення заборгованості та нарахування, списання будь-яких процентів та будь-яких інших платежів з карткових рахунків, призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладнення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

А тому з урахуванням наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 259 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Леся Сергіївна Годік