Справа № 716/292/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №67751716 від 02.04.2024 в розмірі 16435,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №67751716, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн на строк 730 днів, зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1% за день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

05.02.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №05-02/25, відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики, що укладений між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №67751716 від 02.04.2024 в повному обсязі не виснує, виникла заборгованість в розмірі 16435,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4500,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11710,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 225,00 грн.

Ухвалою судді від 27.02.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити та розглянути справу у відсутності їхнього представника.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позов не подав.

За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Встановлено, що 02.04.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №67751716 (а.с.7-18).

Предметом договору, відповідно до його п.2.2., є грошові кошти в розмірі 4500,00 грн, які ОСОБА_1 зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договором (п.2.1).

Кредит надано на строк 730 днів, а строк кредитування становить до 01.04.2026 (п.2.3).

Згідно 2.4 договору строк кредитування складається із дисконтного (пільгового) періоду, що триває 14 днів (з 02.04.2024 по 15.04.2024) та поточного періоду (16.04.2024 по 01.04.2026).

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % річних, тобто 1% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (п.2.6), а протягом поточного періоду за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365 % річних, тобто 1% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.2.7).

Базова процентна ставка є незмінною протягом строку кредитування (п.2.7).

Відповідно до пункту 3.1.2.5. договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений ним при подачі заяви на отримання кредиту.

Пунктом 3.1.2.6 договору позики встановлено, що датою надання позики є дата зарахування суми кредиту на рахунок позичальника

Договір укладено на підставі заявки на позику (а.с.38).

Договір №67751716 від 02.04.2024, додаток №1 до договору №67751716 від 02.04.2024, заявка на позику підписані позичальником одноразовим ідентифікатором NzQzYzE5, який було йому надіслано позивачем на мобільний номер НОМЕР_1 (а.с.7-18, 18-32).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ст.1048 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

В п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, саме такий електронний договір і був укладений між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 , який підписаний останнім цифровим ідентифікатором NzQzYzE5.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №67751716 від 02.04.2024, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 4500,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , реквізити якої були надані ОСОБА_1 у кредитному договорі. Емітентом платіжної картки є А-BANK. Вказані обставини підтверджені інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №72/02 від 05.02.2025 (а.с.56, а.с.56 зворот).

Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав.

Згідно виписки по кредиту, розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №67751716 від 02.04.2024 в розмірі 16435,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4500,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 11935,00 грн (а.с.57-61).

Доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав.

05.02.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №05-02/25, відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики, що укладений між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстром боржників від 05.02.2025 (а.с.64-70).

Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що за договором №67751716 від 02.04.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕКО ФІН» виникли кредитні правовідносини, за якими у відповідача виникла заборгованість в розмірі 16435,00 грн, однак у вказаному зобов`язанні права первісного кредитора ТОВ «ЕКО ФІН» перейшли до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».

За таких обставин, сума боргу за договором №67751716 від 02.04.2024 в розмірі 16435,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на корись позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».

А отже, позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат по сплаті судового збору позивачем надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № від 17.02.2025 на суму 2422,40 грн (а.с.71).

Вказаний розмір судового збору відповідає ставкам, визначеним положеннями ЗУ «Про судовий збір», а отже витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з задоволенням позову.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським Об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а. с. 42-43); прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023, в якому зазначено вартість послуг адвокатського об`єднання (а.с.43 зв.-44)); заявку на надання юридичної допомоги №11 від 06.02.2025 (а.с.45); витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 11.02.2025 (а.с.46).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Докази на підтвердження витрат на пов`язаних з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Доказів про оплату послуг адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» на суму 9000,000 грн сторона позивача не надала. Однак, враховуючи, що ТОВ «Факторинг Партнерс» до закінчення судових дебатів зробило заяву про понесення таких витрат, суд, в порядку ст.270 ЦПК України, призначає з цього питання судове засідання для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст.12,81,141,247, 263-265,279,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс 521) заборгованість за договором №67751716 від 02.04.2024, як утворилася станом на 10.02.2025 та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4500,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 11935,00 грн, а всього 16435 (шістнадцять тисяч тридцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс 521) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Призначити судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу на 9:30 годину 23.04.2025.

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подати протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська