Справа № 472/1082/24
Провадження №2/472/99/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.,

за участю секретаря - Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивують тим, що 06.03.2019 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки на відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

АТ «Альфа Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 41736,98 грн.

20.09.2021 року між АТ «Альфа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06.03.2019. За відповідачем наявна заборгованість в розмірі 41736,98 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказану заборгованість, судові витрати по справі а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року позовна заява ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01 листопада 2024 року до суду від представника відповідача Венделя О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в своїй позовній заяві ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» посилається на те, що 06.03.2019 р. між АТ «АЛЬФА-БАНК» та Відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у розмірі 200.000,00 грн. та річною процентною ставкою 24%, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК».

При цьому, Позивачем до позовної заяви не додано основного Договору - Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», невід`ємною частиною якого є Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.03.2019 р. Крім того, Позивачем не додано до позовної заяви і Акцепту АТ «АЛЬФА-БАНК» від 06.03.2019 р. на прийняття пропозиції (оферти) Відповідача від 05.03.2019 р., що унеможливлює встановлення дійсних істотних умов Кредитного договору. 20.09.2021 р. між Позивачем та АТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено Договір факторингу № 3 та було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників (Додаток № 1), відповідно до яких до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 06.03.2019 р.

Далі Позивач зазначає, що АТ «АЛЬФА-БАНК» взяті на себе зобов`язання виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, а Відповідач своєчасно не погасив заборгованість, у зв`язку з чим станом на 20.09.2021 р. за Відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 41.736,98 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви

Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2019 р. не містить підпису Клієнта про отримання Акцепту вказаної Оферти, і матеріали позовної заяви також не містять вказаного Акцепту від 06.03.2019 р., не містять матеріали позовної заяви і Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», невід`ємною частиною якого є Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.03.2019 р. За такого, відсутні підстави вважати, що сторонами обумовлено у письмовому вигляді істотні умови договору: ціна договору, строк договору, проценти за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення договірних зобов`язань.

Згідно Розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви заборгованість Відповідача 41.736,98 грн. складається з: 36.447,55 грн. (прострочене тіло кредиту), 4.535,16 грн. (відсотки за користування кредитом) та 754,27 грн. (овердрафт несанкціонована заборгованість). Відповідачем за період з 06.03.2019 р. по 05.06.2020 р. знято 59.849,20 грн. (тіло кредиту) і в період з 06.04.2019 р. по 05.06.2020 р. внесено на користь Позивача в рахунок погашення заборгованості грошові кошти в розмірі 50.643,05 грн., тобто заборгованість за тілом кредиту складає 9.206,15 грн., а не 36.447,55 грн. як зазначається Позивачем.

З доданої до позовної заяви Виписки про рух коштів останнє користування коштами по рахунку № НОМЕР_1 здійснено 29.05.2020 р. на суму 1.500,00 грн. і по рахунку № НОМЕР_2 04.06.2020 р. на суму 15,10 грн., а тому незрозуміло яке прострочене тіло кредиту в розмірі 36.447,55 грн. нараховується з 06.07.2020 р. по 20.09.2021 р., якщо Відповідач в цей період грошовими коштами не користувався, що підтверджується вищезазначеними Виписками про рух коштів по рахункам Відповідача.

Крім того, згідно Розрахунку заборгованості і Виписки про рух коштів Позивачем з рахунку Відповідача було списано кошти як комісія РКО (яка складалася з: комісії за обслуговування основної картки, розрахунково-касового обслуговування основної картки і комісії за страховий пакет від фінансових ризиків) в розмірі 19.137,59 грн., тоді як ні Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2019 р., ні Паспорт споживчого кредиту не містять таких положень, і не узгоджувалися сторонами при укладанні Кредитного договору.

Умова договору про сплату комісії за розрахунково-касове обслуговування є нікчемною, і сплата вказаної комісії є незаконною, то вищезазначена сума сплаченої комісії в розмірі 19.137,59 грн., повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту.

Крім того, як зазначалося вище Позивачем в суму заборгованості включено незрозуміле прострочене тіло кредиту в розмірі 36.447,55 грн. за період 06.07.2020 р. по 20.09.2021 р. і згідно Розрахунку заборгованості і Виписки про рух коштів за період з 06.07.2019 р. по 20.09.2021 р. з рахунку Відповідача як «Овердрафт прострочена заборгованість» було списано 19.900.20 грн., хоча такі положення також не узгоджувалися сторонами Кредитного договору, так як не містяться ні в Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2019 р., ні в Паспорт споживчого кредиту, а отже її сплата є незаконною.

З урахуванням того, що сплата (самостійне списання Позивачем) вказаних сум є незаконним, то вищезазначена сплачена сума як «Овердрафт прострочена заборгованість» в розмірі 19.900,20 грн., повинна також бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту. Включення Позивачем до загальної заборгованості за кредитом сума 754,27 грн. - «Овердрафт прострочена заборгованість» також є незаконним. Заборгованість за тілом кредиту складає 9.206,15 грн., а не 36.447,55 грн., та відсотки за користування кредитом 4.535,16 грн., то загальна сума заборгованості становить 13.741,31 грн., тоді як Відповідачем на користь Позивача сплачено (незаконно самостійно списано Позивачем) в якості «Комісії РКО» та «Овердрафт прострочена заборгованість» 39.037,79 грн., які повинні бути зараховані в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту, то у Відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед Позивачем. Вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 41.736,98 грн., (сорок одна тисяча сімсот тридцять шість грн. 98 коп.), не підлягають задоволенню. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

11 листопада 2024 року до суду від представника позивача Наваренко В.Г. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачем разом із позовною заявою надано оферту відповідача про отримання кредиту в якій вказано всі істотні умови договору банківського кредиту. На підтвердження прийняття даної оферти відповідача (умов отримання кредиту, які запропоновано саме відповідачем) АТ «Альфа Банк» було вчинено конклюдентні дії, а саме видано (перераховано) кредит, що підтверджується випискою по рахунку. Умовами кредитного договору передбачено саме комісія за розрахунково касове обслуговування, а не комісія за обслуговування кредитної заборгованості на що посилається відповідач. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (пункти 31.17 та 31.18). Просить позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

15 листопада 2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, з урахуванням того, що умова договору про сплату комісії за розрахунковокасове обслуговування є нікчемною, і сплата вказаної комісії є незаконною, то вищезазначена сума сплаченої комісії в розмірі 19.137,59 грн., повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту.

Крім того, як вже зазначалося у Відзиві на позов Позивачем в суму заборгованості також включено незрозуміле прострочене тіло кредиту в розмірі 36.447,55 грн. за період 06.07.2020 р. по 20.09.2021 р. і згідно Розрахунку заборгованості і Виписки про рух коштів за період з 06.07.2019 р. по 20.09.2021 р. з рахунку Відповідача як «Овердрафт прострочена заборгованість» було списано 19.900.20 грн., хоча такі положення також не узгоджувалися сторонами Кредитного договору, так як не містяться ні в Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.03.2019 р., ні в Паспорт споживчого кредиту, а отже її сплата є незаконною.

З урахуванням того, що сплата (самостійне списання Позивачем) вказаних сум є незаконним, то вищезазначена сплачена сума як «Овердрафт прострочена заборгованість» в розмірі 19.900,20 грн., також повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту. Включення Позивачем до загальної заборгованості за кредитом суми 754,27 грн. - «Овердрафт прострочена заборгованість» також є незаконним. З урахуванням того, що заборгованість за тілом кредиту складає 9.206,15 грн., а не 36.447,55 грн. (розрахунок зазначено у Відзиві на позов), та відсотки за користування кредитом 4.535,16 грн., то загальна сума заборгованості становить 13.741,31 грн., тоді як Відповідачем на користь Позивача сплачено (незаконно самостійно списано Позивачем) в якості «Комісії РКО» та «Овердрафт прострочена заборгованість» 39.037,79 грн., які повинні бути зараховані в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту, що свідчить про відсутність у Відповідача будь-якої заборгованості перед Позивачем. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача Вендель О.М. в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відповідача. Просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у Відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої АТ «АЛЬФА-БАНК» надав відповідачу кредит у сумі 200000,00 грн. на особисті потреби з відсотковою ставкою 24 % річних, з фіксованим типом. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 200000,00грн..

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 року загальний розмір заборгованості становить 41736,98 грн.

20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06.03.2019 року.

Згідно п. 2.2 договору факторингу, визначено право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до додатку до договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 06.03.2019 року.

Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, в передбачені Договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Згідно п .6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно Розрахунку заборгованості і Виписки про рух коштів (а.с. 14-20) ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» з рахунку Відповідача було списано кошти як комісія РКО (яка складалася з: комісії за обслуговування основної картки, розрахунково-касового обслуговування основної картки і комісії за страховий пакет від фінансових ризиків) в розмірі 19.137,59 грн..

За такого, нарахування банком комісіїта включення до загальної заборгованості за кредитом сума 754,27 грн. - «Овердрафт прострочена заборгованість» є неправомірними, а відтак банк не має права й вимагати її сплати від відповідача та дана сума повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку та виписки про рух коштів за кредитним договором від 06.03.2019 року за період з 06.07.2019 року по 20.09.2021 року з рахунку відповідача як «Овердрафт прострочена заборгованість» було списано 19 900,20 грн., яка теж повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту.

Умовами договору не встановлено черговість погашення кредитної заборгованості, а відтак за положеннями статті 534 ЦК України у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачуються основна сума боргу.

За положеннями статі 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

З урахуванням того, що заборгованість за тілом кредиту складає 9.206,15 грн., а не 36.447,55 грн., та відсотки за користування кредитом 4.535,16 грн., то загальна сума заборгованості становить 13.741,31 грн., тоді як Відповідачем на користь Позивача сплачено в якості «Комісії РКО» та «Овердрафт прострочена заборгованість» 39.037,79 грн., які повинні бути зараховані в рахунок погашення заборгованості по процентам та за тілом кредиту, тому у відповідача відсутня заборгованість.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 за поданим позовом боргу, який нарахований за його умовами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, однак враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 280-289, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський