Справа № 369/6178/24
Провадження № 2/369/2114/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Гордієнко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 24 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного правління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 539, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 21 грудня 2016 року, актовий запис № 3923.

ОСОБА_1 зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є обставини спричинені війною, довготермінове проживання у різних країнах, втрата тісного зв`язку, відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведемо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Окрім наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше суми зазначеної в п. 4.2 Договору між батьками щодо місця проживання, участі у вихованні та утримання дитини, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу між батьками, і до повноліття дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Волчко А. Я.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. від 16.04.2024 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н. О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 04.10.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І. А.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.01.2025 року цивільну справу прийнято та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, при цьому на адресу суду надіслала клопотання у якому просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 травня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного правління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 539, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 21 грудня 2016 року, актовий запис № 3923.

За результатами розгляду справи суд установив, що родинні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписамист. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідач є працюючою людиною, не має на утриманні інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини.

У теперішній час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше суми зазначеної в п. 4.2 Договору між батьками щодо місця проживання, участі у вихованні та утримання дитини, а саме 20 000,00 (двадцяти тисяч) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням, і до повноліття дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить, 605 грн. 60 коп., а 50 відсотків, що становить 605 грн. 60 коп., стягнути на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У ХВ А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного правління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 539, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше суми зазначеної в п.4.2 Договору між батьками щодо місця проживання, участі у вихованні та утримання дитини, а саме 20 000,00 (двадцяти тисяч) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням, і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого під час подання позову згідно з квитанцією № 05-1106756/1 від 05.04.2024 року, що становить 605 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: Федеративна Республіка Німеччина.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ірина КОЗАК