Дата документу 02.04.2025 Справа № 314/3762/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/3762/24 Пр. № 22-ц/807/408/25Головуючий у 1-й інстанції: Мануйлова Н.Ю. Повне рішення складено 26.11.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вільнянська міська рада Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою (а.с.1-2), в якій просив: - визнати його тітку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною; призначити його ОСОБА_1 опікуном над нею; призначити у цій справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану його тітки.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що він є племінником ОСОБА_3 , яка тривалий час перебуває в обласній лікарні, її батьки померли, з 2014 року вона визнана недієздатною та ОСОБА_1 було призначено її опікуном. ОСОБА_3 має 1 (першу) групу інвалідності з дитинства. Потребує постійного стороннього догляду. Заявник зазначив, що, окрім нього, інших працездатних родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_3 немає.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мануйлову Н.Ю. (а.с. 12) та присяжних Пономаренко Л.В., Донченко І.О. (а.с.13).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 14) провадження у цій справі відкрито в порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи проводити за участю присяжних та адвоката особи, стосовно якої розглядається справа.

25.09.2024 ухвалою суду по справі призначено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі зупинено на час проведення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою суду від 31.10.2024 провадження по справі поновлено у зв`язку із надходженням до суду висновку судово-психіатричного експерта № 463 від 17.10.2024 року, за змістом якого: «… ОСОБА_3 , 1981 р.н., виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості у ступені різко вираженої імбецильності внаслідок органічного ураження головного мозку (дитячий церебральний параліч), епісиндром по анамнезу. Тому вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними…». (а.с. 40-46).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2024 року (а.с. 56-58) заяву ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недієздатною.

Встановлено строк дії рішення 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Передано ОСОБА_3 під опіку виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування до призначення їй опікуна.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 67-96) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким в заяві ОСОБА_1 , заінтересована особа Вільнянська міська рада Запорізької області як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна відмовити в повному обсязі.

В автоматизованому порядку 27.12.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А., та Подліянову Г.С. (а.с.98). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 01.01.2025 року (а.с.99), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.100), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (довідка а.с. 116 ).

Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі не скористались. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с.111 - 115) всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В. (а.с.95), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В. ( а.с.93-96).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді доповідача, пояснення представника апелянта заявника ОСОБА_1 адвоката Шевченко А.В., яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що її довіритель на теперішній час перебуває на військовій службі у зв`язку із військовою агресією РФ проти України (відповідна довідка наявна у матеріалах цієї справи - а.с. 26), однак, він не заперечує проти розгляду цієї справи апеляційним судом за його відсутності, зупиняти провадження у цій справі з підстав перебування його на останній не просив; він звертався з рапортом про звільнення його з військової служби через необхідність його опіки над вищезазначеною тіткою, так як він лишився єдиним родичем остатньої; проте, її довіритель не звертався до органу опіки та піклування і не надавав документів для призначення саме його опікуном ОСОБА_3 , 1981 р.н., саме у цій справі, так як він вважав, що раніше він вже був визначений її опікуном за іншим рішенням суду в іншій справі на підставі відповідного подання органу опіки та піклування; перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву заявника у цій справі частково при вищевикладених обставинах, керувався ст.ст. 39, 40 60, 65 ЦК України, ст. ст. 295-300 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності вимог заявника лише в частині її задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, при вирішенні цієї справи суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Єдиною підставою для визнання особи недієздатною є наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Такий психічний розлад має бути підтверджений висновком судово - психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За висновком судово-психіатричного експерта № 463 від 17.10.2024 року (а.с.41-45) : «… ОСОБА_3 , 1981 року народження, виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості у ступені різко вираженої імбецильності внаслідок органічного ураження головного мозку (дитячий церебральний параліч, тетрапарез), епісиндром по анамнезу. Тому вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними..».

Враховуючи наданий висновок експерта, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні підстави для визнання ОСОБА_3 недієздатною, а відтак, заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги заявника про призначення його опікуном ОСОБА_3 , суд першої інстанції правильно зазначав таке.

Згідно із ч. 1 ст. 300 ЦПК України, ч. 1 ст. 60 ЦК України, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опікуна та призначає останнього за поданням органу опіки та піклування.

Виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області, як орган опіки та піклування, відповідного подання на основі висновку про доцільність призначення заявника опікуном ОСОБА_3 суду першої інстанції у цій справі не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи його заяви, як заявника у цій справі, у суді першої інстанції (а.с.1-2), яким останній надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію заявника, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції саме у цій справі не міг і не мав права призначати заявника ОСОБА_1 опікуном його тітки ОСОБА_3 , 1981 р.н., за відсутності взагалі відповідного подання Вільнянської міської ради Запорізького району Запорізької області в порядку ст. 60 ЦК України, як органу опіки та піклування у цій справі, та зокрема про доцільність призначення заявника ОСОБА_1 опікуном його тітки ОСОБА_3 , 1981 р.н., у цій справі, яке вищезазначеним органом опіки та піклування взагалі ще не видавалось, оскільки вказане питання взагалі ще органом опіки та піклування не розглядалось, так як заявник ОСОБА_1 саме за отриманням останнього до органу опіки та піклування ще не звертався, відповідні документи органу опіки та піклування для видачі останнього не надавав. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною апелянта заявника апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони заявника. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Не можуть бути доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, надані апеляційному суду повторно докази, а саме: - паспорт заявника (копія - а.с. 75-76), - картка платника податків заявника (копія - а.с. 77), - паспорт ОСОБА_3 (копія а.с. 81), картка платника податків ОСОБА_3 (копія а.с. 82), - довідка (копія а.с. 83), які вже були предметом дослідження в суді першої інстанції у цій справі (а.с. 3, 5-6,8-9), та яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Решта доказів, надані стороною заявника на підтвердження саме родинних відносин заявника із ОСОБА_4 , як рідних племінника та тітки, вперше лише апеляційному суду у цій справі, а саме: - свідоцтво про народження заявника (копія а.с. 78), - свідоцтво про народження ОСОБА_4 (копія а.с. 79), - свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (копія а.с. 80), свідоцтво про народження ОСОБА_3 (копія а.с. 84) можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги сторони заявника, проте, останніми не спростовуються у цій справі правильно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини цієї справи та правильні висновки суду першої інстанції у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони заявника не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що рішенням, що оскаржується, суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами у вигляді судового збору, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України в разі відмови заявнику у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. Крім того, апеляційним судом встановлено, що заявник в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_1 не позбавлений права у подальшому у судовому порядку (ст. 60 ч. 1 ЦК України) окремо від цієї справи вирішувати питання про призначення його опікуном вже визнаної за цим рішенням недієздатною ОСОБА_3 , саме за відповідним поданням відповідного органу опіки та піклування, яке може бути видано у подальшому вже на підставі надання ним всіх необхідних органу опіку та піклування для складання останнього документів.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 07.04.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Подліянова Г.С.