Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/868/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Надопта А.А., за участю секретаря Онисько С.С. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори К.В.Боричок про визнання права власності на майно поряду спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

13.02.2025 р. позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 2.12 га з складу земель сільськогосподарського призначення на території Сасівської сільської ради

Заповіт покійна залишила на маму позивачки, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього кодексу. Позивач як дочка є спадкоємцем за законом .

Позивач по смерті баби спадщину прийняла в порядку ч.З ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку. Мати позивача (дочка спадкодавця) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і спадкових прав по смерті своєї матері не реалізовувала. У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок та земельні ділянки.

В судове засідання позивач та його представник, адвокат Продан О.В., не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили

Представник відповідача до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1

- земельна ділянка загальною площею 2.12 га з складу земель сільськогосподарського призначення на території Сасівської сільської ради.

Заповіт покійна залишила на маму позивачки, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2

На виконання ухвали Виноградівського районного суду від 18.02.2025 року Виноградівською державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи із якої випливає, що ОСОБА_3 ,заяву про прийняття спадщини подала, однак спадкові права не оформила.

Позивач по смерті баби спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку.

Позивачем замовлено проведення технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 13.02.2025 року №194 житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений, зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 18.07.2001 року згідно розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації № 459 від 02.08.2001 року.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За запитом позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №035836 від 15.11.2002 року, виданого на ім`я спадкодавця. Вказаний документ підтверджує належність земельних ділянок із складу спадкового нерухомого майна померлій бабі позивача.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, звертався до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку з чим він не може успадкувати спадкове майно, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Судом також враховано, що технічний паспорт на спадковий будинок складено 12.02.2025 року тобто після смерті ОСОБА_2 . З цього приводу позивач зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо.

У зв`язку з цим позивач звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності.

Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельні ділянки, підлягають державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач.

Набути право власності на спадкові речові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю. Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті баби, оригіналів документів такого характеру віднайдено не було. За вказаних обставин державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила.

Таким чином через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ГоловуючийА. А. Надопта