Справа № 573/453/25
Номер провадження 2/573/182/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

03 квітня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

07.03.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» через систему «Електонний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому вказує, що 10.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4459806, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 10900 грн строком на 360 днів, зі сплатою процентів періодичними платежами кожні 30 днів. 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 107637 грн 65 коп., з яких: 10900 грн заборгованість за тілом кредиту, 62675 грн 15 коп. заборгованість за відсотками за період з 10.03.2024 по 25.10.2024, 34062 грн заборгованість за відсотками за період з 26.10.2024 по 27.02.2025.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 10.03.2025 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Столітній М.М. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с.).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання остання відсутня, інформації щодо своєї адреси суду не надала, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їй належним чином (а. с. 53, 62).

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 10.03.2024 між ОСОБА_1 і ТОВ «Лінеура Україна» в режимі онлайн укладено договір №4459806 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10900 грн строком на 360 днів до 04.03.2025 зі сплатою процентів кожні 30 днів за стандартною процентною ставкою 2,50% у день (договір зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

Згідно з п. 1.1, 9.7.1 договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7».

Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства, зазначений у цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Згідно з п. 2.1, 5.1.3, 5.4.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Товариство має право укладати договори щодо відступленням права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення в спосіб визначений частиною 1 статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.

Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

10.03.2024 ОСОБА_1 і ТОВ «Лінеура Україна» в режимі онлайн уклали додаткову угоду №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4459806, якою погодили графік платежів за договором (угода зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

Цього ж дня ОСОБА_1 ознайомилася під підпис з паспортом споживчого кредиту (а. с.20 зв. - 22).

10.03.2024 ТОВ «Лінеура Україна» через систему iPay.ua перерахувало на карту №00 грн (а. с. 16, 60).

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло належні первісному кредиторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, вказаних у реєстрах боржників (договір зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

Як вбачається з п. 1 1.2 вказаного договору підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок ТОВ «Лінеура Україна», - підтверджують факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості.

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №25/10/2024 (акт зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).

01.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило остаточну оплату за договором факторингу (а. с. 32 зв.).

Відповідно до листа ТОВ «Лінеура Україна» від 28.10.2024 останнє повідомило клієнтам про відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в особистих кабінетах останніх (а. с. 22 зв., 23).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором від №4459806 у сумі 79025 грн 15 коп., яка складалася з 10900 грн тіло кредиту, 62675 грн 15 коп. заборгованість за відсотками за 200 днів використання кредитних коштів, 5450 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами (а. с. 31).

25.11.2024 прийнято рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» №251124/1 про зміну найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», про що 10.12.2024 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 36 зв., 37, 47 - 49).

ОСОБА_1 , скориставшись кредитними коштами, не виконувала належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 22.07.2024 у неї утворилася заборгованість у розмірі 107637 грн 65 коп., з яких: 10900 грн заборгованість за тілом кредиту, 62675 грн 15 коп. заборгованість за відсотками за період з 10.03.2024 по 25.10.2024, 34062 грн заборгованість за відсотками за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 (а. с. 24 29 зв.).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства 107637 грн 65 коп. заборгованості по договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4459806 від 10.03.2024, яка складається з: 10900 грн заборгованість за тілом кредиту, 62675 грн 15 коп. заборгованість за відсотками за період з 10.03.2024 по 25.10.2024, 34062 грн заборгованість за відсотками за період з 26.10.2024 по 27.02.2025.

Що стосується вимоги представника позивача про стягнення 10000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн) (а. с. 23 зв., 50).

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 107637 (сто сім тисяч шістсот тридцять сім) грн 65 коп. заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4459806 від 10.03.2024, 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя