УХВАЛА

04 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 183/6908/19

провадження № 61-4016ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні спільним майном,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки порушено вимоги частини четвертої статті 392 ЦПК України - не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить прийняти копію квитанції від 28 серпня 2024 року № 0.0..1 як документ, що підтверджує сплату судового збору за подання цієї касаційної скарги. Вказує, що оригінал вказаної квитанції був доданий ним при зверненні до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року.

У задоволенні клопотання належить відмовити з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 29 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року. До касаційної скарги на підтвердження сплати заявником судового збору було додано квитанцію від 28 серпня 2024 року № 0.0..1 на суму 3 934,00 грн.

Верховний Суд своєю постановою від 20 листопада 2024 року задовольнив частково касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року та передав справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, копія квитанції від 28 серпня 2024 року № 0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 3 934,00 грн не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки відповідно довідки про наявність платіжного доручення вказана квитанція приєднана до касаційного провадження № 61-12210ск24.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 2 пункту 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про прийняття копії квитанції як документу, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати заявникові для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко