УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа №175/3635/22

провадження № 61-2423ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 15 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Аршава Інна Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 12 лютого 2024 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року, залучено в якості правонаступника позивача у цивільній справі №175/3635/23 ОСОБА_6 (правонаступником позивача ОСОБА_3 ).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 24 квітня 2024 року, яке залишено без змін постановою Дніповського апеляційного суду від 15 січня 2025 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/4 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 100,6 кв. м;

- 1/4 частину 1/2 частини (тобто 1/8 частину) земельної ділянки, площею 0,1200 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером №:01:021:0016, з розташованим на ній житловим будинком, загальною площею 296,5 кв. м., право власності на який після смерті ОСОБА_4 було зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- 1/4 частину автомобіля марки ЗАЗ 110558-44, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- 1/4 частину мотоцикла марки HONDA SCV 100FE, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- 1/4 частину частки у статутному капіталі ТОВ «Дніпроавтотехкомплект» у розмірі 97,8219 відсотків статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить

192 807,00 грн;

-1/4 частки у статутному капіталі ТОВ «Укртехпром-Центр» у розмірі 9,276 відсотків статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 10 250,00 грн;

- 1/4 частину грошових коштів, що знаходяться на зберіганні АТ КБ «Приватбанк», які належали ОСОБА_4 за життя на момент смерті.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

26 лютого 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Судуз касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня

2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року.

У касаційній скарзі заявники просять суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявникам необхідно подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на який заявники посилаються, як на підставу касаційного оскарження судового рішення.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконала.

Також заявники просять поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, та вказують, що повний текст постанови вони отримали 27 січня 2025 року, що підтверджується копіями роздруківок із електронної пошти.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання заявників підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови апеляційного суду від 15 січня 2025 року заявники отримали електронного зв`язку 27 січня 2025 року, що підтверджується копіями роздруківок із електронної пошти. Касаційну скаргу заявники направили до Верховного Суду 26 лютого 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявники зазначають пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09 жовтня 2024 року у справі № 753/939/24, від 07 грудня 2022 року у справі № 753/8006/20, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18,

від 19 березня 2021 року у справі № 199/1478/17, від 08 квітня 2020 року у справі

№ 761/310/17.

Також заявники посилаються на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України як

на підставу касаційного оскарження та зазначають, що відсутній висновок Верховного Суду щодо порядку визначення територіальної підсудності спору у справі про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо різних часток декількох об`єктів нерухомого майна.

Крім цього, заявники вважають, що суд першої інстанції, порушивши норми процесуального права, розглянув справу неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).

Заявник вважають, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності (пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Також зазначають, що суди не дослідили всі докази у матеріалах справи, а

саме висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-кримінального центру МВС України від 13 лютого 2024 року № СЕ-19/104-24/5909-ПЧ, який підтверджує підроблення підписів у документах (пункт 1 частина третя статті 411 ЦПК України).

На думки заявників, суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про проведення оціночно-будівельної та посмертно-почеркознавчої експертизи, що позбавило заявників можливості подати всі необхідні докази для вирішення справи (пункт 3 частина третя статті 411 ЦПК України).

Крім цього, заявники вважають, що суди не встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме звіти про оцінку спірного майна, які надані позивачем (пункт 4 частина третя статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого

2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року та витребувано матеріали цивільної справи № 175/3635/22 із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська