ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1321/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.,

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.,

за участю сторін: не з`явились

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Валерія Ігоровича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2 ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання, яке відбулося 27.02.2025, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, до початку розгляду справи представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Пономаренком В.І. в системі «Електронний суд» було сформовано клопотання про зупинення провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України. Вказане клопотання обгрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та наразі проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України, на території України діє правовий режим воєнного стану. Збройні Сили України переведені на воєнний стан і виконують завдання оборони держави. Враховуючи те, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, наявна підстава, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження у даній справі. На підтвердження своїх доводів адвокат до клопотання долучив довідку №207 від 20.02.2025, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_3 , про те, що головний сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивачем через загальну канцелярію суду було подано клопотання, у якому вона проти задоволення вищевказаного клопотання про зупинення провадження у справі заперечувала та прохала суд відмовити у його задоволенні, оскільки предмет спору у даній справі стосується інтересів дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, взявши до уваги заперечення позивача щодо вказаного клопотання, дійшов наступного висновку.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до пп. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

За приписами ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

Пунктом 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Так, в матеріалах даної справи міститься надана позивачем копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №1316 від 10.01.2023, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_4 , відповідно до якої головний сержант ОСОБА_1 в період з 15.04.2022 по 25.08.2022, з 05.09.2022 по 14.10.2022, з 09.12.2022 по 17.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в с. Таврійське Херсонського району Херсонської області, с. Правдине Херсонського району Херсонської області, с. Прибузьке Миколаївського району Миколаївської області, м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, с. Благодатне Бахмутського району Донецької області та АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Відповідно до наданої представником відповідача довідки №207 від 20.02.2025, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, головний сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Водночас, вказана довідка не містить інформації про переведення військової частини НОМЕР_1 на воєнний стан та про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, зокрема з моменту надходження даної справи в провадження Дарницького районного суду м. Києва - 24.10.2024 та до моменту розгляду даної справи - 27.02.2025. При цьому, суд зауважує, що відповідач та його представник достеменно ознайомлені з матеріалами даної справи та не були позбавлені можливості надати докази, які б свідчили про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій за період перебування даної справи в провадженні судді. Окрім того, суд зауважує, що зміст наданої представником відповідача довідки, лише засвідчує факт того, що ОСОБА_1 займає посаду сержанта та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2025 (справа №557/1226/23) зазначив, що вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

У справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків. Верховний Суд наголосив, що забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини слід у кожній справі, яка стосується прав та інтересів дитини, зокрема і в справі про зміну способу стягнення та розміру аліментів на її утримання.

Таким чином, з урахуванням того, що ані відповідачем, ані його представником будь-яких доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан та доказів того, що станом на день розгляду даної справи відповідач залучений до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, суду надано не було, а також враховуючи, що відповідач користується правничою допомогою адвоката та мав можливість висловити свою позицію щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись стст. 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Валерія Ігоровича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.