Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/406/25
Провадження № 2/553/620/2025
У Х В А Л А

Іменем України

01.04.2025м. Полтава

cуддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І., розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором зберігання, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором зберігання, в якому прохала стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки за договорами відповідального зберігання від 01.12.2017 року та від 01.12.2022 року в загальній сумі 1 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 42 010 000,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф за договором відстрочення виконання зобов`язання від 19.12.2024 року в загальній сумі 200 000,00 доларів США, що еквівалентно 8 402 000,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за договором відстрочення виконання зобов`язання від 19.02.2024 року в загальній сумі 15006,73 доларів США, що еквівалетно 630432,72 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що поданий позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем не надано копії паспорту громадянина України виданого на своє ім`я та на ім`я відповідача, посилання на які містяться в грношових розписках від 01.12.2017 року та 01.12.2022 року та договорі про відстрочення виконання зобов`язання з повернення майна, переданого на зберігання від 19.02.2024 року.

Надаючи суду грошові розписки від 01.12.2017 року та 01.12.2022 року про отриманням ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів в іноземній валюті в сумі відповідно 250 000 доларів США та 750 000 доларв США позивачем не зазначено, на якій саме правовій підставі вказані валютні цінності були передані надавачу платіжних послуг, а також не вказано чи являвся відповідач на час прийняття від позивачки валютних цінностей надавачем платжіних послуг, відповідно до вимог Закону України "Про послуги", на підтвердження дійсності даної платжіної операції.

Крім того, позивачем не надано належних саме платіжних документів на підтвердження факту передачі відповідачу ОСОБА_2 на відповідальне зберігання безпосередньо валютних цінностей в особливо великих розмірах 250 000 доларів США та 750 000 доларів США.

Не містять матеріали позову та текст позовної заяви і посилання на наявність платіжних документів про отримання ОСОБА_2 на відповідальне зберігання від ОСОБА_1 вказаних валютних цінностей в особливо великих розмірах, що свідчить про недійсність даних обставин та їх фіктивність, що в свою чергу може вказувати про свідоме введення сторонами в оману суду та повідомлення суду завідомо неправдивих відомостей.

Так, вказані обставини підтверджуються відсутністю даних про те, чи володіє відповідач ОСОБА_2 ліцензією Національного банку на здійснення операцій з готівкою, здійснення діяльності з інкасації коштів, переведення валютних та інших цінностей, оброблення та зберігання готівки або діяльності інкасації коштів, переведення валютних та інших цінностей, або діяльності з оброблення та зберігання готівки.

Тобто суду не надано жодних доказів на підтвердження самого факту передачі ОСОБА_1 валютних цінностей ОСОБА_2 у особливо великих розмірах, а також наявності у ОСОБА_2 правових підстав для отримання цих валютних цінностей від останньої та їх зберігання в установленому законом порядку.

Позивачем, надаючи суду вказані сумнівні документи, не було враховано, що звичайний громадянин України, не маючи відповідних дозвольних документів та спеціально облаштованих місць, не міг приймати на відповідальне зберігання валютні цінності в особливо великих розмірах від звичайного громадянина України, а відтак за відсутності правових підстав у відповідача на набуття цих цінностей відсутні і будь-які правові підстави права вимоги їх повернення у такої особи позивачем.

Суперечливою є поведінка позивача і щодо оформлення і складання документів.

Так, договір зберігання вказаних валютних цінностей в особливо великих розмірах, який в сукупності становить 1 000 000 доларів США, був складений між сторонами у простій письмові формі - грошових розписках, тоді як Договір про відстрочку виконання зобов`язання з повернення майна, переданого на зберігання від 19.02.2024 року між тими ж сторонами у письмовій формі - викладений вже в окремому договорі, хоча і не нотаріально посвідченому тобто після накладення арешту на вказане в даному договорі майно уповноваженими правоохоронними органами оформлення правлвідносин між сторонами змінилося з простої пистмвоої форми на письмову у вигляді окремого договору , що також вказує про надуманість і фктивність як даних обставин так і наданих суду документів, що є вкрай зухвалими з боку сторін і може тягнути за собою передбачену законом відповідальність щодо зловживання своїми процесуальними правами.

Зважаючи, що договір відповідального зберігання в даному випадку грошових коштів у формі валютних цінностей в оосбливо великих розмірах оформлені у простій письмовій формі, у формі розписок від 01.12.2017 року та 01.12.2022 року, попри те не містять істотних умов правочину, а саме даними розписками не визначено місце зберігання грошових коштів валютних цінностей, загальний розмір яких становить 1 000 000,00 доларів США, порядок передачі та повернення даного майна.

При цьому, позивачем не зазначено в позові причин, з яких жодною зі сторін цього договору не було ініційовано питання з нотаріального посвідчення даних договорів, зважаючи, що розмір грошових коштів, переданих на відповідальне зберігання ОСОБА_1 є особливо великим, а позивач починаючи з 2017 року не висувала вимогу про їх повернення, що в свою чергу ткаож вказує про надуманість тверджень позивача та фіктивність наданих ним документів.

З наданих стороною позивача доказів вбачається, що договори зберігання - грошових коштів валютних цінностей у особливо великих розмірахшляхом складання розписок укладені у простій формі без складання письмових договорів та їх нотаріального посвідчення і звернення позивача до суду у такий спосіб є певною схемою для уникнення накладення стягнення на майно грошові кошти ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження № 0000589 від 19.06.2020 року, що є неприпустимим.

Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року, прийнятої за результатами розгляду клопотання заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів НП України, та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Усенка С.А. про накладення арешту - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 16.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 1288565 доларів 00 центів США, з метою збереження речових доказів.

Даною ухвалою судом встановлено, що відповідно до інформації отриманої в ході виконання доручення встановлено, що ОСОБА_1 фактично виконує функції керівника і безпосередньої організації фінансово господарської діяльності підконтрольних ОСОБА_2 суб`єктів господарської діяльності. В свою чергу ОСОБА_3 виконує функції менеджера з реалізації продукції за готівку, без фактичного відображення в податковій та бухгалтерській звітності підконтрольних ОСОБА_2 суб`єктів господарської діяльності.

Поряд з цим, ухвалою суду встановлено, що вилучені грошові кошти, не належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які в своїй господарській діяльності підконтрольні ОСОБА_2 , про що свідчить відсутність офіційних доходів які підтверджують твердження про власність грошових коштів. Разом з цим, частина вилучених грошових коштів імовірно могла бути ввезена на територію України, незаконно, без їх офіційного декларування.

Дана ухвала Печерського районного суду м. Києва набрала законної сили, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини встановлені у рішенні суду, яке набрало законної сили доказуванню не підлягають.

Отже, преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі, такий висновок наведений Верховним Судом у справі №234/16272/15-ц.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись ст. ст.175,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором зберігання - залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів для усунення недоліків з дня отримання заявником ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко