У Х В А Л А

25.03.2025 Справа №607/23836/24 Провадження №2-с/607/66/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, суддя Вийванко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 6 532,96 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу від 13.11.2024, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, посилаючись на те, що вона не є власником чи співвласником квартири АДРЕСА_1 , за користування якою стягується плата за послуги з постачання теплової енергії, а натомість, власником даної квартири з 21.03.2001 є ОСОБА_3 .

Також вказала, що жодних укладених договорів з власником даної квартири стосовно будь-яких фінансово-господарських зобов`язань з метою делегування повноважень, в тому числі і здійснення оплати послуг з постачання теплової енергії, що є предметом правовідносин у даній справі, нею не укладалося.

Крім того, заявник просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки про судовий наказ дізналася лише 14.03.2025, шляхом отримання власноруч безпосередньо у канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області копії судового наказу, так як жодних копій вищевказаного судового наказу рекомендованим листом із суду на адресу боржників у справі не надходило, що в подальшому позбавило права на оскарження даного судового наказу з вимогою про його скасування у повному обсязі відповідно до встановлених нормами чинного законодавства строків на його оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 171 ЦПК України встановлено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи про видачу судового наказу, суддя дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу № 607/23836/24 від 13.11.2024, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 6 532,96 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Щодо повернення судового збору в розмірі 151,40 грн, сплаченого заявником при подачі заяви до суду про скасування судового наказу, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи в наказному провадженні передбачає відсутність спору, а заява про скасування судового наказу за відсутності умов для її повернення підлягає задоволенню без надання оцінки обґрунтованості підстав, зазначених заявником, а тому з огляду на такі обставини, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, підстав для вирішення питання про повернення судових витрат заявнику після скасування судового наказу суддя не має, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 171, 259, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу № 607/23836/24 від 13.11.2024, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Скасувати судовий наказ № 607/23836/24 від 13.11.2024, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 6 532,96 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради на її користь сплаченого нею судового збору в розмірі 151,40 грн.

Роз`яснити Комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає, складена та підписана 25 березня 2025 року.

Суддя О. М. Вийванко