Провадження №2/447/409/25
Справа №447/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.04.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

06.01.2025 представник позивача пред`явив позов до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 13 692,60 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченої суми судового збору 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №329 від 19.11.2019, ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області. Даним рішенням позивачу також погоджено застосування тарифів на теплову енергію на послуги з постачання теплової енергії та на послуги з постачання гарячої води. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», ТОВ «Нафтогаз Тепло» є теплопостачальною організацією суб?єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам на території міста Новий Розділ. Представник позивача вказує, що обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Квартира АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 ,, від`єднана від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення, що стверджується копією акту технічної комісії про готовність до введення в експлуатацію устаткування індивідуального (альтернативного) опалення та результати індивідуального випробування. Нарахування по вказаній квартирі проводиться позивачем за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію, витрачену на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), а також за абонентське обслуговування. Відповідно до п. 12 р. 4 Методики №315 обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних / опалюваних площ / об?ємів їх житлових / нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Крім цього, представник позивача зазначив, що співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 не прийнято рішення про вибір моделі договору про надання комунальних послуг, передбачених у ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», немає укладеного договору про надання послуг з постачання теплової енергії у письмовій формі, однак відповідно до вищевказаного Закону, Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених КМУ від 21.08.2019 №830, з 01.11.2021 набув чинності типовий індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення. ТОВ «Нафтогаз тепло» як виконавець послуг з 01.10.2021 на своєму офіційному вебсайті https://www.naftogazteplo.com.ua/ розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування цього договору на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Таким чином, станом на момент подання позовної заяви у ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , утворилась заборгованість за послуги, що надаються ТОВ «Нафтогаз Тепло» з постачання теплової енергії в частині відшкодування витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Згідно даних бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості за надані послуги, у відповідача утворилася заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить 13 692,60 грн., з яких: 4 392,12 грн., у тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення; 4 609,75 грн., у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 339,06 грн., у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 385,69 грн., у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПГВ; 1 534,27 грн. інфляційне збільшення; 431,71 грн. 3% річних. Крім цього, 24.07.2023 Миколаївським районним судом Львівської області було видано судовий наказ у справі №447/1959/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 9 427,01 грн. та 268,40 грн. судового збору. 18.09.2024 судом постановлено ухвалу про скасування судового наказу за заявою, поданою боржником ОСОБА_1 . У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відповідач відмовляється, попри направлену такому вимогу на адресу місця проживання. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати у справі.

07.01.2025 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 08.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалу суду від 08.01.2025, копію позовної заяви та доданих до неї документів, надіслану відповідачу на адресу його місця реєстрації проживання, такий не отримав, оскільки вказане поштове відправлення повернулося до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Таким чином, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України.

03.04.2025 представник позивача Фрей Т.В. подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву, клопотань чи заяв до суду не подавав.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 «Про визначення виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води» ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ, погоджено ТОВ «Нафтогаз Тепло» застосування тарифів на теплову енергію, на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

23.10.2021, 10.11.2022, 03.11.2023 представником ТОВ «Нафтогаз Тепло» складено акти про пуск теплоносія, а саме про те, що у зазначені дати на житловий будинок по АДРЕСА_2 надано послуги з постачання теплової енергії. Головами ОСББ також було підписано вказані акти.

Комісією КП «Розділжитлосервіс», яке надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підписано паспорти готовності до роботи в опалюваний період 2020/2021 року, 2021/2022 року, 2022/2023 року, 2023/2024 року будинку АДРЕСА_2 .

Крім цього, 04.10.2020, 04.10.2021, 05.10.2022, 13.10.2023 складено акти готовності до опалювального періоду будинку по АДРЕСА_2 .

На зворотах копій актів готовності до опалювального періоду будинку по АДРЕСА_2 , долучених до позовної заяви представником позивача, а саме від 04.10.2021, 05.10.2022, 13.10.2023 містяться копії гарантійних листів, підписаних головами ОСББ будинку за вищезазначеною адресою.

З копії акту технічної комісії про готовність до введення в експлуатацію устаткування індивідуального (альтернативного) опалення та результати індивідуального випробування, технічною комісією, яка призначена рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 07.06.2005 за №235, постановлено, що згідно з заявою індивідуального замовника ОСОБА_2 , що провів реконструкцію системи централізованого опалення у своїй квартирі по АДРЕСА_3 та встановив індивідуальну систему, при введенні її в експлуатацію пред?явлено для введення в дію та проведення індивідуального випробовування двохфункційний котел.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого 15.10.2003 Новороздільською міською радою на підставі рішення виконкому №333 від 28.08.2003, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 кожному.

Водночас, згідно копії договору купівлі-продажу 1/2 (одної другої) частки квартири, посвідченого 26.10.2012 державним нотаріусом Новороздільської державної нотаріальної контори Шолок О.Я., зареєстрованого в Реєстрі за №3935, ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, абонентського обслуговування, а також 3 % річних й інфляційної складової за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 13 692 гривні 60 копійок, з яких: 4 392 гривні 12 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення; 4 609 гривень 75 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 339 гривень 06 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 385 гривень 69 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПГВ; 1 534 гривні 27 копійок інфляційне збільшення; 431 гривня 71 копійка 3% річних.

18.09.2024 суддею Миколаївського районного суду Львівської області Головатим А.П. постановлено ухвалу, якою задоволено заяву боржника ОСОБА_1 та скасовано судовий наказ, виданий 24.07.2023 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/1959/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а також суми сплаченого судового збору.

Доказів належного виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань зі сплати комунальних послуг суду не надано.

Оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов?язує.

Вказана норма кореспондує статті 322 ЦК України, згідно з якою власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Також згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 7 вказаного Закону, передбачено, що співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1), своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов?язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Плата за комунальні послуги відповідно до статті 67 Житлового кодексу України береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, її розмір розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із ст. 5 цього ж Закону, до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ТОВ «Нафтогаз Тепло» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

ТОВ «Нафтогаз» на офіційному вебсайті підприємства розмістило індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається через те, що вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Розділом VI Методики розподілу визначені вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваному приміщенні та встановлено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку, витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства і матеріалів справи, типовий індивідуальний договір від 01.10.2021 між сторонами є укладеним через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Квартира, одноособовим власником якої є відповідач ОСОБА_1 , є частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно співвласники якого не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. А відтак, суд типовий індивідуальний договір від 01.10.2021 є укладеним у силу вимог Закону.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок у цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: і житлових, і нежитлових. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою №315, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та в якому забезпечується нормативна температура повітря.

Відповідно до Методики загальнобудинкові потреби на опалення це потреби, в які входять: витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення це втрати теплової енергії в трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення поза межами опалюваних приміщень, опалюваних місць загального користування та допоміжних приміщень.

Квартира АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , від`єднана від системи централізованого опалення, встановлено двофункційний котел.

Водночас, ТОВ «Нафтогаз Тепло» до вказаного будинку надаються послуги з централізованого опалення, про що свідчать акти про пуск теплоносія та акти готовності до роботи в опалювальний період, долучені до матеріалів справи.

Пунктом 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири у багатоквартирному будинку, а також є співвласником усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язаний брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Вказане узгоджується із позицією ВС, що міститься у постанові від 22.12.2020 у справі №311/3489/18.

Ураховуючи те, що відповідач вчасно не здійснював оплату комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, така підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нафтогаз Тепло» за послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 13 692, 60 грн., з яких: 4 392,12 грн., у тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення; 4 609,75 грн., у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 339, 06 грн., у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 385,69 грн., у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПГВ; 1 534,27 грн. інфляційне збільшення; 431,71 грн. 3% річних. Розмір заборгованості підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Отже, згідно із зазначеними нормами, відповідач зобов?язаний оплатити житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 3 028 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 5, 13, 76, 81, 82, 89, 128, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 13 692 (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 60 копійок, з яких: 4 392 (чотири тисячі триста дев?яносто дві) гривні 12 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення; 4 609 (чотири тисячі шістсот дев?ять) гривень 75 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 339 (одна тисяча триста тридцять дев?ять) гривень 06 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 385 (одна тисяча триста вісімдесят п?ять) гривень 69 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПГВ; 1 534 (одна тисяча п?ятсот тридцять чотири) гривні 27 копійок інфляційне збільшення; 431 (чотириста тридцять одна) гривня 71 копійка 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», юридична адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, фактична адреса: Гірнича, 23, м. Новий Розділ, Стрийський район, Львівська область, 81652, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 03.04.2025.

Суддя Головатий А.П.