Провадження № 2/537/56/2025
Справа № 536/206/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судового засідання Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», в якому прохав суд визнати 1) незаконним попередження про припинення постачання електричної енергії № 769_202201 від 25.01.2022 року складеного фахівцем ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 та іншим працівникам ТОВ «Полтаваенергозбут» по відношення до нього, як споживача, без рішення суду винесеного в наказному або цивільному провадженні встановлювати розмір заборгованості та надсилати подібні попередження про припинення електропостачання; 2) зобов`язати «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: зобов`язати припинити заборонену агресивну практику, заборонивши ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати йому, як споживачу, постійних повідомлень про заборгованість які ТОВ «Полтаваенергозбут» (його працівники) складає шляхом порушення права на презумпцію невинуватості та шляхом привласнення права судової влади встановлювати розмір заборгованості; 3) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» при реалізації продукції йому, як споживачу; 4) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» припинити порушувати ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначити виключно достовірну інформацію про режим роботи Кременчуцького центру обслуговування споживачів з врахуванням перерви на обід (час коли цей центр не працює зі споживачами), за фактичною та реальною адресою: АДРЕСА_1 ; 5) зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» надати йому, як споживачу, рахунки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року з достовірною інформацією, згідно вимог чинного законодавства України, а саме в разі якщо відповідач припускає що йому недоплачені кошти вказати недоплату, а в разі переплати вказати переплату коштів; 6) визнати законною його відмову 31.01.2022 року, як споживача, відповідно до ст. 60 Конституції України виконувати незаконні вимоги зазначені в попередженні про припинення постачання електричної енергії № 769 202201 від 25.01.2022 року, а саме сплачувати заборгованості зазначені шляхом посягання працівників ТОВ «Полтаваенергозбут» на судову владу в Україні, незаконно присвоївши собі право встановлювати розмір заборгованості та ще й без наказного провадження; 7) заборонити ТОВ «Полтаваенергозбут» надсилати попередження про припинення постачання електричної енергії в якому б не було вказано про право споживача оскаржити подібне попередження до суду, а також обов`язкового зазначення інформації, що в разі оскарження відключення електропостачання не здійснюватиметься що найменше до остаточного прийняття рішення в суді, а також в разі прийняття рішення на користь споживача в такому разі ТОВ «Полтаваенергозбут» нестиме свою відповідальність за створення та надсилання такого попередження.

14.02.2022 ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі відкрито загальне позовне провадження.

13.04.2022 року на адресу суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» та заява про поновлення відповідачу пропущеного процесуального строку на подання відзиву, яка обґрунтована тим, що строк було пропущено у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 24.02.2022 року.

13.05.2022 на підставі розпорядження голови Кременчуцького районного суду Полтавської області № 8 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області, справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду - Автозаводського районного суду міста Кременчука.

19.05.2022 року справа надійшла до провадження Автозаводського районного суду міста Кременчука.

13.07.2022 на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука № 5 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду Крюківського районного суду міста Кременчука.

04.08.2022 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання незаконним попередження про припинення електропостачання, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

16.02.2023 постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 04.08.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

20.03.2023 ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Дядечка І.І. справу прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

14.04.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справу повернуто до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

08.03.2024 на підставі розпорядження голови Автозаводського районного суду міста Кременчука Обревко Л.О. № 4 у зв`язку із заявленими самовідводами суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука та неможливістю утворити новий склад суду для судового розгляду, справу було передано до найбільш територіально наближеного до Автозаводського районного суду міста Кременчука Крюківського районного суду міста Кременчука.

26.03.2024 року справа надійшла до провадження Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 року позовна заява ОСОБА_1 передана до провадження судді Зоріної Д.О.

29.03.2024 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області справу прийнято до свого провадження, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

22.10.2024 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2024.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та письмовими заявами останнього від 13.11.2024, 21.01.2025, 24.03.2025 про відмову з`являтися до суду за змістом яких вбачається що позивач був обізнаний про час та місце проведення судового розгляду шляхом отримання поштових повідомлень через свою дружину ОСОБА_3 ..

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» Чудненко В.М. прохав суд з підстав неодноразової неявки позивача до суду, позовну заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Суд, приймаючи до уваги думку представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України).

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, призначене на 21.11.2024, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зміст заяви останнього про відвід судді Зоріної Д.О. від 13.11.2024 який надійшов до суду 21.11.2024 відповідно до якого заявник стверджує про отримання 11.11.2024 поштового повідомлення про виклик до суду на 21.11.2024 через свою дружину (т.3 а.с. 75 зворотна сторінка)

Поштове повідомлення про виклик позивача до суду на 21.11.2024 завчасно 11.11.2024 було отримано дружиною останнього (т.3 а.с. 70)

21.11.2024 судове засідання з підстав розгляду заявленого ОСОБА_4 відводу судді та неявки учасників судового розгляду до суду було відкладено на 24.01.2025.

22.01.2025 на адресу суду надійшла заява позивача від 21.01.2025 за змістом якої вбачається що останній будучи достеменно обізнаним про призначення судового розгляду його позову на 24.01.2025 відмовляється з`являтися до суду, посилаючись на положення статті 60 Конституції України; поштове повідомлення про виклик позивача до суду на 24.01.2025 завчасно 16.12.2024 було отримано дружиною останнього (т.3 а.с. 102,122)

24.01.2025 судове засідання з підстав неявки позивача до суду було відкладено.

31.01.2025 на адресу позивача було направлено лист яким останньому було роз`яснено його право участі в судовому розгляді справи в режимі відеоконференції поза приміщення суду із використанням власних технічних засобів, за умов що останній не має можливості прибути до приміщення суду (т.3 а.с.152)

25.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача від 24.03.2025 за змістом якої вбачається що останній будучи обізнаним про призначення судового розгляду його позову на 27.03.2025 відмовляється з`являтися до суду, посилаючись на положення статті 60 Конституції України.

27.03.2025 позивач не з`явився до суду, клопотання про розгляді справи в режимі відео конференції не надав, заяви про розгляд справ за його відсутності на адресу суду не надходили.

З огляду на наведені вище обставини, суд вважає що позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, призначений судом на 21.11.2024, 24.01.2025, 27.03.2025, однак останній умисно не з`явився до суду про що свідчить зміст заяв останнього від 13.11.2024, 21.01.2025, 24.03.2025; із заявами про розгляд справи по суті у його відсутність до суду не звертався.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Вирішуючи питання щодо залишення позову без розгляду, суд враховує і правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в Постанові від 12 січня 2023 року, у справі 9901/278/21, згідно якої ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, позивач належним чином був повідомлений про призначення справи до розгляду на 21.11.2024, 24.01.2025, 27.03.2025, однак останній тричі поспіль умисно не з`явився до суду про що свідчить зміст заяв останнього від 13.11.2024, 21.01.2025, 24.03.2025, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Керуючись статтями 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (, адреса: 36022, місто Полтава, вулиця Панянка, будинок 65Б) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, про порушення прав споживача залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.О. Зоріна

Повний текст ухвали суду складено 03.04.2025 року.