Справа № 307/2430/24
Провадження №2-з/307/4/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за правилами ст. 247 ЦПК України 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Майстренко Н.М. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроресурс- Тересва» про визнання протиправними і скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди землі, припинення права користування та скасування державної реєстрації земельних ділянок,

встановив:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ТОВ «Гідроресурс - Тересва» позов про визнання протиправним та скасування рішення Дубівської селищної ради від 01 грудня 2023 року № 791 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду» щодо передачі в користування ТОВ «Гідроресурс-Тересва» на умовах оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0129, площею 8,77 га на річці Тересва в межах території Дубівської територіальної громади; про визнання протиправним та скасування рішення Дубівської селищної ради від 01 грудня 2023 року та № 792 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду» щодо передачі в користування ТОВ «Гідроресурс-Тересва» на умовах оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0128, площею 12,60 га на річці Тересва в межах території Дубівської територіальної громади; припинення право користування ТОВ «Гідроресурс-Тересва» земельними ділянками з кадастровими номерами :01:002:0129, площею 8, 77 га та :01:002:0128, площею 12,60 га; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0129, площею 8, 77 га та :01:002:0128, площею 12,60 га, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і оганізацій за межами населенного пункту на річці Тересва Тячівського району Закарпатської області.

02 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Майстренко Н.М. через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви посилалася на те, що судом розглядається вказана цивільна справа та підставою позову позивачем зазначено порушення його майнових (позитивних) прав як землевласника земельної ділянки, що потрапляє в санітарно-захисну зону розміщення майбутніх МГЕС на р. Тересві, та його суб?єктивних прав як члена Дубівської територіальної громади, мешканця с. Калини на користування землями загального користування та водними об?єктами, які у відповідності до конституційних приписів є спільним ресурсом, що перебуває у власності українського народу, за рахунок яких відведено відповідачем спірні земельні ділянки для будівництва і експлуатації міні ГЕС з порушенням вимог містобудівного, земельного, санітарного та природоохоронного законодавства.

Позивач звертався із заявою про забезпечення позову з підстав формування замість спірних земельних ділянок із кадастровими номерами :01:002:0128 та :01:002:0129 площею відповідно 12,60 га та 8,77 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об?єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код 14.01) нових земельних ділянок площею відповідно 4,3826 га та 4. 2871 га.

Тячівським районним судом ухвалою від 29 листопада 2024 року забезпечено позов шляхом заборони державному реєстратору вносити до Державного земельного кадастру відомості про зміни щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002: 0128 площею 12,60 га та :01:002:0129 площею 8,77 га, та забороною Дубівській селищній раді Тячівського району Закарпатської області приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0128 площею 12,60 га та :01:002:0129 площею 8,77 га.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 березня 2025 року вказані заходи забезпечення скасовано.

Мешканцями села Калини Тячівського району Закарпатської області у судах також оскаржуються рішення Дубівської селищної ради щодо затвердження детального плану території для будівництва МГЕС АДРЕСА_1 та внесення до нього змін, які були ухвалені Відповідачем 1 відповідно в 2023 та в 2024 роках (адміністративні справи №260/3634/24; №260/4849/24; №260/90/25).

На підставі відкриття провадження, зокрема у адміністративній справі № 260/3634/24 за позовом мешканців с. Калини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Тячівської РВА, Дубівської селищної ради за участі товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» про визнання протиправним і нечинним рішення Дубівської селищної ради від 14 серпня 2023 року № 722 про затвердження детального плану території щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС № 1 та МГЕС № 2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, Міністерством захисту довкілля природних ресурсів наказом від 25 червня 2024 року за № 755 зупинено адміністративне провадження у процедурі видачі висновку з оцінки впливу на довкілля «Нове будівництво і експлуатація міні ГЕС № 1 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт. Тип МГЕС - руслова», реєстраційний номер справи у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля - 7733 01) та ««Нове будівництво і експлуатація міні ГЕС № 2 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт. Тип МГЕС - руслова», реєстраційний номер справи у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля - 8238 02).

Тож, позивач, ґрунтуючись на вимогах норми частини третьої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038- VI мав легітимні очікування, що органи Державної інспекції архітектури та містобудування (надалі - ДІАМ) не мають належних правових підстав для видачі Товариству дозволу на виконання будівельних робіт із нового будівництва МГЕС-1 та МГЕС-2 на р. Тересва у с. Калини без висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності.

Проте, 28 березня 2025 року Товариство розпочало підготовчі роботи на спірних і на суміжних з ними земельних ділянках, зокрема в межах прибережної смуги та межах водоохоронної зони річки Тересва, завезло будівельну техніку, встановило будівельний майданчик та розпочали видалення дерев в межах водоохоронної зони річки вздовж урізу води.

Позивачем разом із односельчанами було викликано поліцію та слідчо-оперативну групу Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для фіксування порушень з боку Товариства і складання повідомлення про кримінальне правопорушення щодо дій, які містять ознаки, передбачені статтею 356 КК України.

Однак, Товариство під час з?ясування обставин на місцевості 31 березня 2025 року на підтвердження своїх дій надало копію дозволу на виконання будівельних робіт з реєстраційним номером в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) ІУ59 від 06 листопада 2024 року «Нове будівництво та експлуатація міні ГЕС № 1 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об?єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Початок виконання робіт створює позивачу перешкоди в їх ефективному захисті його порушених прав та у їх поновленні у разі ухвалення судом рішення на його користь у цій справі, оскільки забудова спірних земельних ділянок незворотно змінить стан цих земельних ділянок, позбавить позивача можливості користування прибережною смугою р. Тересва як землями загального користування річного ресурсу та пляжним простором для відпочинку.

Законодавець для захисту прав позивача від недобросовісних дій відповідача надав право скористатися правовим інструментом - забезпеченням позову.

Відповідно до частин першої-другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чиунеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд, завданням якого є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень, не може гарантувати той самий ефективний захист порушеного права позивача, якщо відповідачі мать можливість змінювати координати, площу, лінійні проміри спірних земельних ділянок (предмету спору) на підставі спірних актів органів місцевого самоврядування.

Законодавець визначив як необхідну та достатню умови вжиття судом заходів забезпечення позову - ризик неможливості ефективного захисту у справі або поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Відсутність у справі протягом розгляду справи заходів забезпечення позову шляхом заборони виконання будівельних робіт на спірних земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:0128 та :01:002:0129 робить неможливим ефективний захист прав позивача, оскільки внаслідок зміни їх стану на місцевості та забудови спорудами позивачу необхідно буде вживати додаткових заходів, зокрема звернення до суду з іншими позовами, для відновлення свого порушеного права та його ефективного захисту. Захистити порушене право позивача у цій справі надалі без заходів забезпечення позову буде неможливо.

Таким чином, обов?язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У зв`язку із чим просила до набрання законної сили рішенням суду у цій справі застосувати наступні заходи забезпечення позову: заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС- ТЕРЕСВА»(код ЄДРПОУ 37937692 с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, вул. Августина Волошина, 17) та іншим особами виконувати підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:0128 площею 12,60 га та :01:002:0129 площею 8,77 га, які призначені для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об?єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код 14.01), розташованих на території Дубівської селищної ради на річці Тересві за межами/ чи в межах села Калини Тячівського району Закарпатської області.

Також, 03 квітня 2025 року представник позивача - адвокат Майстренко Н.М. подала клопотання у якому просила не застосовувати зустрічне забезпечення у зв"язку із поданою заявою.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у забезпечення позову, виходячи із такого.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Подана представником позивача заява про забезпечення позову відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, учасники справи в судове засідання не викликалися.

В зв`язку з тим, що розгляд даної заяви здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного пристрою не здійснюється, що відповідає вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, вирішуючи питання забезпечення позову, суд зобов`язаний гарантувати усім особам, які беруть участь у справі, реальну можливість захистити свої права.

Суд повинен оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заході забезпечення позову з урахуванням їх адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, недопущення порушення прав, законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі N 914/1570/20).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб та мають тимчасовий характер.

Також, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача вказує, на те, що початок виконання робіт створює позивачу перешкоди в ефективному захисті його порушених прав та у їх поновленні у разі ухвалення судом рішення на його користь у цій справі, оскільки забудова спірних земельних ділянок незворотно змінить стан цих земельних ділянок, позбавить позивача можливості користування прибережною смугою р. Тересва як землями загального користування річного ресурсу та пляжним простором для відпочинку.

Також, представник позивача у заяві вказала, що Товариство на підтвердження своїх дій надало копію дозволу на виконання будівельних робіт, однак відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об?єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

В адміністративній справі № 260/3634/24 за позовом мешканців с. Калини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Тячівської РВА, Дубівської селищної ради за участі товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» про визнання протиправним і нечинним рішення Дубівської селищної ради від 14 серпня 2023 року № 722 про затвердження детального плану території щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС № 1 та МГЕС № 2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Міністерством захисту довкілля природних ресурсів наказом від 25 червня 2024 року за № 755 зупинено адміністративне провадження у процедурі видачі висновку з оцінки впливу на довкілля «Нове будівництво і експлуатація міні ГЕС № 1 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт.

А відтак, позивач, на підставі частини третьої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вважає, що органи Державної інспекції архітектури та містобудування не мали належних правових підстав для видачі Товариству дозволу на виконання будівельних робіт із нового будівництва МГЕС-1 та МГЕС-2 на р. Тересва у с. Калини без висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності.

Щодо вказаних тверджень представника позивача слід зазначити, що відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Так, постановою КМУ 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно п. 3 ч. 11 цього Порядку, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Із долученого представником до заяви дозволу відомо, що ТОВ «Гідроресурс-Тересва» 06 листопада 2024 року надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реєстраційним номером в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) ІУ59 «Нове будівництво та експлуатація міні ГЕС № 1 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт».

Однак, доказів скасування, відкликання або припинення дії вказаного дозволу ні до заяви про забезпечення, ні до позову не надано, при цьому судом також не встановлено обставин стосовно того, що уповноваженим органом видано забудовнику припис про усунення порушень, виявлених під час будівництва, чи зупинення підготовчих і будівельних робіт у разі встановлення обставин, визначених у п. 16 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та відповідно, не виконання вказаного припису забудовником.

У той час, у справі, яка на даний час перебуває на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області, позивач оспорює рішення Дубівської селищної ради, якими передано у користування ТОВ «Гідроресурс-Тересва» на умовах оренди двох земельних ділянок, та договори оренди цих земельних ділянок, і просить припинити право користування ТОВ «Гідроресурс-Тересва» земельними ділянками та скасувати державну реєстрацію цих земельних ділянок, а не оспорювання дій відповідача щодо будівництва.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не вирішуються матеріально-правові вимоги по суті позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Щодо посилання представника позивача на те, що Міністерством захисту довкілля природних ресурсів наказом від 25 червня 2024 року за № 755 зупинено адміністративне провадження у процедурі видачі висновку з оцінки впливу на довкілля «Нове будівництво і експлуатація міні ГЕС № 1 в с. Калини Тячівського району Закарпатської області на р. Тересва загальною встановленою потужністю до 999 кВт, у зв`язку із чим органи Державної інспекції архітектури та містобудування не мали належних правових підстав для видачі Товариству дозволу на виконання вказаних будівельних робіт без висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності слід зазначити, що під час розгляду заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність прийнятих рішень, у тому числі і щодо тих, які є предметом розгляду судом в інших справах.

Отже, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що представником позивача не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а відтак в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 153, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Майстренко Н.М. у забезпеченні позову, шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС- ТЕРЕСВА» та іншим особами виконувати підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:0128 площею 12,60 га та :01:002:0129 площею 8,77 га, які призначені для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об?єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, розташованих на території Дубівської селищної ради на річці Тересві за межами/ чи в межах села Калини Тячівського району Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.Р.Сас