Провадження № 2/638/842/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря Пухно М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бурлак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Банк Форвард», про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернулась з позовною заявою, в якій просила визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) додатковий строк в два (два) місяці (з дати набрання рішенням суду законної сили), достатній для подання заяви про прийняття спадщини за Законом після померлого ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Горішньоплавнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми). ( Копія додається.)

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме грошові кошти, які перебувають у Акціонерному товаристві «БАНК ФОРВАРД» на депозитному рахунку НОМЕР_2 відкритому на ім`я ОСОБА_2 ( Копія Договору про банківське обслуговування фізичних осіб додається.)

Заповіту після себе не залишив. На момент смерті разом із ним зареєстрованих осіб не значилось. Спадкоємцями за законом є Позивачка.

Після смерті батька, Позивачка звернулась до нотаріуса, з метою консультації та дізналась про зміни у законодавстві. А саме, що на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, та отримати спадщину можна буде лише після завершення війни. У зв`язку з чим Позивачка вирішила, що зможе оформити спадщину у будь-який час, або взагалі після закінчення бойових дій. Таке рішення у тому числі було пов`язано з матеріальним становищем, яке погіршилось через війну в країні. Після того, як у Позивачки з`явились відповідні кошти, вона звернулась до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини.

Так, 27 вересня 2023 року нотаріусом заведена Спадкова справа на підставі заяви Позивачки. Але нотаріус зазначила що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки законодавство змінилось, та відповідно до постанови від 24 червня 2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» п. 19 було змінено, а саме: у першому реченні пункту 3 слова "на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється" замінити словами "перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. У зв`язку з чим, нотаріусом винесена Постанова від 15 травня 2023 року, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки Позивачка з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку зі зміною законодавство яке на момент її звернення до нотаріуса давало їй змогу прийняти спадщину після завершення бойових дій на території України, вона має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом ,а тому прошу суд визначити додатковий строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлого ОСОБА_2 .

Просить суд прийняти до уваги те, що Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, просить суд визнати наведені причини такими, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є два місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

15.07.2024 представником відповідача подано додаткові пояснення у справі через систему електронний суд, якими просив в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Пояснення обґрунтовані тим, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться справа № 638/16450/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту поданої до Дзержинського районного суду м. Харкова позовної заяви, позивач просить суд визначити додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на введення на території України воєнного стану та веденням бойових дій зупинення перебігу строку для прийняття спадщини, як на причини пропуску такого строку.

Вважає, що наведені позивачем обставини не обґрунтовують позовну заяву та не доводять наявність поважних причин для продовження строку для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон наділяє правом спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже позивач мав можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини до 12 травня 2023 року.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан згідно з Указом Президента України, затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Будь яка особа має право звернутися до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії.

Виходячи із принципу диспозитивності, який притаманний нотаріальному процесу, таке звернення здійснюється особисто заявником за його вільним волевиявленням.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії зокрема щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 2.1 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом незалежно від місця відкриття спадщини (у тому числі поштовим зв`язком).

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, посилання позивача на ведення в країні бойових дій не може бути поважною причиною для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він мав можливість звернутись до будь якого нотаріусу України незалежно від фактичного місця мешкання, у тому числі поштовим зв`язком.

Також зазначає, що зазначені обставини давали можливість позивачу у шестимісячний строк, встановлений ст. 1272 Цивільного кодексу України, звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Інших доказів наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для не подання заяви про прийняття спадщини, позивачем не надано.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що не знала, що потрібно додатково питати щодо строку спадщини, не знала, що нотаріус ввів її в оману, оскільки була в важкому стані, у зв`язку з чим просила продовжити строк.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 55 та 124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданою Горішньоплавнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми).

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме грошові кошти, які перебувають у Акціонерному товаристві «БАНК ФОРВАРД» на депозитному рахунку НОМЕР_2 відкритому на ім`я ОСОБА_2

27 вересня 2023 року завідуючою державної нотаріальної контори Т. Пащенко надано відповідь ОСОБА_1 у якій зазначила, що оскільки позивач у встановлений законодавством строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована разом з померлим на день його смерті, вона може звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 або про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. Таким чином законодавець встановлює межі доказування. Необхідно врахувати, що обставини, які мають значення для справи, але щодо яких спору немає, не підлягають доведенню, оскільки визнані сторонами.

Суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Судом враховано наведені позивачем обставини, які їй перешкоджали для подання заяви про прийняття спадщини, а тому дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк терміном в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не просить суд стягнути з відповідача сплачений нею за подання до суду даної позовної заяви судовий збір, суд вважає, що судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Банк Форвард», про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 03.04.2025.

Суддя Д.М. Цвіра