Справа № 683/2543/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Цішковського В.А.

з участю: секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу № 683/2543/24, номер провадження 2/683/58/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, з участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 17.02.2012 року. За час спільного проживання у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально дитину не підтримує, ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає по цей час, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується із сином взагалі і навіть не телефонує, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дитина не отримує на день народження від батька жодного подарунку. Крім того, відповідач не відвідує і не відвідував дитину, ні вдома, ні у школі.

Тому, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, здійснення її прав, просить позбавити відповідача батьківських прав, що на її думку, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Сторожук О.О. також в судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутність представника, позов підтримала та просить задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_5 » на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 18.06.2024 року, та ОСОБА_2 з 30.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17.02.2012 року, яке набрало законної сили 28.02.2012 року.

У період шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 30.01.2024 року Старокостянтинівським відділом ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання, складений 15.07.2024 року начальником відділу ЗПД ССД Сторожук О.О. та головним спеціалістом ЗПД ССД Лубчинською Н.Л.

Згідно довідки Старокостянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 26.06.2024 року за № 133, ОСОБА_3 , 2009 року народження, навчається в 9 класі Старокостянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 та його батько ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає. Вихованням та доглядом за дитиною займається мама ОСОБА_1 .

Крім того, згідно довідки, виданої Старокостянтинівським відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) 18.07.2024 року за № 43594, у відділі перебуває виконавче провадження №30813952 з примусового виконання виконавчого листа Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17.01.2012 року, номер справи 2-1600, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх його видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.11.2011 року щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2024 року становить 48 723,75 грн.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №02-01/667 від 16.07.2024 року, вважають доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, дитина ОСОБА_3 проживав та проживає із позивачем, тобто матір`ю, та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально дитину не підтримує, участі у вихованні дитини не приймає. У шкільному житті дитини також участі ОСОБА_2 не приймає. Разом з тим, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Отже, ОСОБА_2 свідомо обрав такі життєві умови, за якими він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дитини, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2022 року у справі №520/8264/19 (провадження № 61-19984св21).

Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач фактично не виконує свої батьківські обов`язки з 2012 року, що свідчить про його байдужу поведінку до дитини та до виконання батьківських обов`язків, урахувавши висновок та думку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.

При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача 1 211 грн 20 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя: