Справа № 128/827/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Нагірняк Т.А.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Никитюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Никитюк О.І. звернувся до суду з позовом до Стрижавської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовна заява обгрунтована наступним.

Позивачка є спадкоємцем після смерті своєї баби ОСОБА_2 . Спадкове майно складається із земельної ділянки на території Стрижавської селищної ради, кадастровий номер :07:002:0325, площею 3,38 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 20.08.2002 серії IV-ВН №012540. Баба позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Апатити Мурманської області, РФ. 07.06.2016 позивачка подала до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 та 08.06.2016 державним нотаріусом було заведено спадкову справу №227/2016. Інші спадкоємці спадщину в Україні не прийняли, про що свідчить відсутність заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .. У зв`язку із неприйняттям спадщини після смерті ОСОБА_2 іншими спадкоємцями право на спадкування за законом перейшло до позивачки. З огляду на це, позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець п`ятої черги, тобто як родич спадкодавця другого ступеню споріднення, відповідно до ст. 1265 ЦК України. Батько позивачки ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надіслав нотаріально посвідчену заяву про те, що він спадщину у виді земельної ділянки в Україні не приймав та на вказане майно не претендує. Не заперечує проти оформлення позивачкою права власності на земельну ділянку. Розуміє, що він не може володіти земельною ділянкою в Україні як громадянин іноземної держави. Право ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджено лише державним актом. Право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивачки відсутні необхідні документи, державним нотаріусом постановою від 22.01.2021 її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищевикладеного просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,38 га з кадастровим номером :07:002:0325, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яка на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВН №012540 належить ОСОБА_2 .. Понесені позивачкою судові витрати залишити за позивачкою.

Ухвалою суду від 04.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано докази. (а.с. 30).

Ухвалою суду від 02.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 62).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Никитюк О.І. позовні вимоги підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просили їх задовольнити. Додатково вказали, що інші спадкоємці в установленому законом порядку спадщину в Україні не прийняли. Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься заява спадкоємця ОСОБА_3 , який проживає в росії, де він прийняв спадщину, що знаходиться на території росії, та подав нотаріусу заяву про те, що спадщину в Україні він не приймав та не претендує на неї.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_4 надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 73).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність представника відповідача.

На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-зворот - 6).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 4).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 26.08.2005 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 4-зворот).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 20.02.2007 було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , після розірвання шлюбу позивачка не змінювала прізвище (а.с. 89).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 5).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2019 у справі №127/18993/19 було розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 90).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с. 6-зворот).

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВН №012540 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2002 передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,38 га на території Стрижавської селищної ради цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :07:002:0325 (а.с. 9, 8-зворот).

Вказане також підтверджується довідкою про правовий статус земельної ділянки Управління земельних ресурсів у Вінницькому районі Вінницької області за вих. №07-9554 від 28.10.2008, адресованої директору ПСП «Агрофірма Батьківщина» (а.с. 7-8).

Згідно копії довідки ПП «Агрофірма Батьківщина» №16 від 05.02.2024, ОСОБА_1 отримувала у 2017-2019 орендну плату за земельну частку (пай), згідно заповіту померлої ОСОБА_2 (державний акт серії IV-ВН №012540 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2002 №803), кадастровий номер :07:002:0325, загальна площа 3,3760 га, яка розташована на території Стрижавської селищної ради, за межами населеного пункту (а.с. 10).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2002 вбачається, що ОСОБА_2 , як дружині померлого спадкодавця ОСОБА_12 , видано дане свідоцтво на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 0,3477 га в межах згідно з планом, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, переданої для ведення особистого селянського господарства, належної померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН №045405, виданого Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області 09.01.2002, дублікат якого виданий 22.09.2002, згідно рішення від 22.09.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №523(а.с. 91) .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 20) із нотаріально посвідченим перекладом на українську мову (а.с. 21-23) ОСОБА_2 , громадянка Росії, ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Апатити Мурманської області, РФ.

З копії спадкової справи №227/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 вбачається, що 08.06.2016 ОСОБА_1 звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 її баби ОСОБА_2 .. Нотаріусом було скеровано відповідний запит до компетентних органів РФ відомості щодо посвідчення заповіту, заведення спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в м. Апатити Мурманської області, РФ; відомості щодо наявності або відсутності заборони відчуження належного їй майна. На вказаний запит було отримано відповідь про те, що заповіт від імені ОСОБА_2 не змінювався та не відмінявся. Окрім того, було отримано копію спадкової справи №205/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 .. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявами, в яких вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його мати ОСОБА_2 та після її смерті залишилося спадкове майно, яке він приймає та просить видати йому: свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно квартиру; свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно грошові вклади у банківській установі. Також до нотаріуса звернулася ОСОБА_13 , яка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її баба ОСОБА_2 та після її смерті залишилося спадкове майно, яке вона приймає та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно грошові вклади у банківській установі. Також міститься копія заповіту ОСОБА_2 від 25.12.2004, яким вона заповіла ОСОБА_3 квартиру в м. Апатити Мурманської області. 14.06.2016 ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 квартиру в м. Апатити Мурманської області. 27.06.2016 ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 грошові вклади в банківській установі. 07.07.2016 ОСОБА_13 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_2 грошові вклади в банківській установі. Окрім того, спадкова справа №227/2016, що заведена у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 містить довідку про надання інформації на ім`я ОСОБА_1 на її усний запит щодо того, хто із спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з питання прийняття або відмови від спадщини, відповідно до якої син ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ї онука ОСОБА_13 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом та за законом (а.с. 34-56).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори №45/02-31 від 22.01.2021 відмовлено ОСОБА_14 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки розташовані на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області площею 0,3477 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та площею 3,38 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки спадкоємцем не надано витяг з Державного земельного кадастру. До того ж, згідно заповіту від 08.08.2011 ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку площею 0,3477 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та майновий пай члена КСП, розташованого за адресою: Вінницька області, Вінницький район, смт. Стрижавка, ПСП «Агрофірма Батьківщина». Земельна ділянка площею 3,38 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповітом не охоплена (а.с. 18).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право» (частини перша, третя статті 1221 ЦК України).

Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, правом України.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Апатити Мурманської області, російської федерації. Після її смерті відкрилася спадщина та до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 3,38 га з кадастровим номером :07:002:0325, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Україна. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_3 (батько позивачки), який проживає в російській федерації, де до компетентних органів подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у вигляді квартири в м. Апатити Мурманської області. Спадкоємці другої-четвертої черг після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 та відповідно спадкоємицею п`ятої черги спадкування, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви у визначений законом строк.

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 заведена у Вінницькій районної державній нотаріальній конторі саме на підставі заяви ОСОБА_1 .. Заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини на території України, що подані нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна, у матеріалах спадкової справи відсутні.

Проте, оформити свої спадкові права на земельну ділянку позивачка не має можливості, оскільки при зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 отримала винесену нотаріусом постанову №45/02-31 від 22.01.2021, згідно якої її відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області площею 3,38 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки спадкоємцем не надано витяг з Державного земельного кадастру. Таким чином, вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, позивачкам позбавлена можливості, її право на спадщину порушене та підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ..

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22), сформував правову позицію про те, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини увійшли права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатися таким, який прийняв спадщину. Прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташованого на території України.

Тож за обставин справи, враховуючи норми матеріального права та правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20, коли інші спадкоємці ОСОБА_2 не зверталися в Україні за місцем знаходження нерухомого майна із заявою про прийняття спадщини, вони не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належить зокрема рілля. Згідно ч.3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачкою, відповідають матеріальному закону. Викладені у позові обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права власності на земельну ділянку за позивачкою, що належить померлій ОСОБА_2 ..

Понесені позивачкою судові витрати слід залишити за позивачкою, відповідно до висловленої нею позиції у позовній заяві.

Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст. 22, 25 ЗК України, керуючись, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293- 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,38 га з кадастровим номером :07:002:0325, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яка на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВН №012540 від 20.08.2002 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач Стрижавська селищна рада, с-ще Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 7, .

Суддя Л.П. Шевчук