Справа № 405/1553/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» в порядку наказного провадження звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1ст.160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені ст.165 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно з відповіддю № 1251994 від 01.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, що надійшла на адресу суду 03.04.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.10.2018 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, заявник просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом газопостачання, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , при цьому не надає документів щодо власника вказаного домоволодіння, що з урахуванням зареєстрованого місця проживання боржника за іншою адресою ставить під сумнів безспірність вимог заявника щодо стягнення з боржника заборгованості за послуги за спожитий природний газ.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , а інформація про наявність заборгованості за спожитий природний газ надана за об`єктом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, з тих підстав, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, як встановлено, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а розрахунок заборгованості за спожитий природний газ долучений по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), та відомості щодо належності боржнику зазначеного об`єкту на праві власності, або на праві користування, - відсутні, тому у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись п.8 ч.1 ст. 165, 353 ЦПК України, суд

ПОСТПНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко