Справа № 502/340/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

третя особа: ОСОБА_2

про

визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого, позивач звернувся до державного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області з метою належного оформлення спадщини. Мати позивача та дружина спадкодавця, ОСОБА_2 подала до державного нотаріуса заяву, згідно якої відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2010 року, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з: причепа марки ПФ 01 Фермер, 2002 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 .

Між тим, нещодавно позивач знайшов копію державного акту Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-11-048, виданого 18.01.1996 року на підставі рішення 7 сесії ХХІІ скликання Кілійської районної ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 21.12.1995 року № 66 з якого вбачається, що спадкодавцю також належала : - земельна ділянка площею 4, 10 гектарів (кадастровий номер: :01:001:1049) в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського (фермерського) господарства.

При зверненні до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно у вигляді земельної ділянки, позивачу було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду. Інших спадкоємців, після смерті матері, немає.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 4, 10 гектарів (кадастровий номер: :01:001:1049) в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність .

Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований 24.12.1977 року м. Кілія Рай ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 261,/а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21.08.1986 року м. Кілія рай відділ ЗАГС Одеської області, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 396, /а.с. 14/.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-11-048, виданого 18.01.1996 року Кілійською районною Радою народних депутатів вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення 7 сесії ХХІІ скликання Кілійської районної Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 21.12.1995 року № 68 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4, 10 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер::01:001:1049), для ведення селянського (фермерського) господарства, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада, /а. с. 8-9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 30.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 186, /а. с. 6/

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 371/01-16 від 20.03.2025 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 542/2009 від 22.12.2009 року.

22.12.2009 року ОСОБА_2 звернулась до Кілійського районної державної нотаріальної контори з заявою за вх. № 989, згідно якої усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 13/.

01.04.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районної державної нотаріальної контори з заявою за вх. № 220, згідно якої він прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 16/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2010 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 629 вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з: причепа марки ПФ 01 Фермер, 2002 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , /а. с. 17/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, обладнання, а також інші майнові права в тому числі на інтелектуальну власність грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року в справі № 179/1043/16-ц зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Отже, оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини (ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа та до юридичного оформлення прав на неї спадкоємцем.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 4, 10 гектарів (кадастровий номер: :01:001:1049) в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан