Справа № 278/4183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, відповідач матеріальної допомоги не надає, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у цій справі визначено суддю Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.10.2024 року рішенням ВРП суддю ОСОБА_4 було звільнено у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.10.2024 року матеріали цієї справи передані судді Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В.

Ухвалою суду від 25.10.2024 року прийнято справу до свого провадження та здійснено перехід у ній із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи

05.12.2024 року рішенням ВРП суддю ОСОБА_5 було звільнено у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Дубовік О. М.

Ухвалою суду Житомирського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 року справу прийнято до провадження суддею Дубовік О. М. та вирішено продовжувати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 34).

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач неодноразово повідомлявся про судовий розгляд справи, однак поштова кореспонденція поверталась на адресу суду не врученою останньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), під час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

В даний час дитина проживає з позивачкою (а.с. 7) та знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним.

На підставі ч. 2 ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України).

Частиною 4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини суду не надав.

Однак і позивач не надала достатніх доказів тому, що заявлений розмір аліментів на її утримання, знайшов своє підтврдення.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного, з урахуванням вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та присудження судом до стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 30.07.2024 року до досягнення дитиною трьох років.

Щодо стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За умовами ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У матеріалах справи міститься договір від 02.07.2024 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Лисицьким В. В. (а.с. 11) та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 9).

На підтвердження понесених позивачем витрат складено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач; за даним розрахунком - вартість наданих послуг склала 1500 грн (а.с. 8).

Квітанцією до прибуткового касового ордеру №22 від 02.07.2024 року (а.с. 1) підтверджується факт оплати послуг позивачкою адвокату Лисицькому В.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом справи в суді є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи викладене, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати при розгляді даної справи підлягають відшкодуванню відповідачем у сумі 1300,00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 30.07.2024 року та до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 1211,20грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Дубовік