Справа № 444/3220/24 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/3584/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: В.В. Черевко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обгрунтовувала тим, що 28 вересня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (актовий запис № 283).Неповнолітніх дітей у сторін немає. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем вона спільного господарства не веде та проживає окремо. Зазначала, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 28 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (актовий запис № 283).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Рішення суду в частині стягнення судового збору та застосування судом формулювання «відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї» оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду в цій частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї. Вважає, зазначений висновок суду таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Так, відповідач приділяв належну увагу синові, водив його на плавання, вокально-інструментальний ансамбль незрячих дітей «Дитячі мрії». ОСОБА_1 брав активну участь у вихованні сина, він часто відвідував спеціалізовану школу інтернат для незрячих дітей №100, цікавився життям сина, був членом батьківського комітету, а коли син поступив у спеціалізоване медичне училище відповідач допомагав синові матеріально. Суд не дослідив належним чином характер сімейних відносин сторін, зокрема участь відповідача у вихованні спільної з позивачкою дитини, та дійшов необгрунтованого висновку про байдужість відповідача до сімейних відносин, ґрунтуючись виключно на доводах позивачки.

Суд також не врахував, що відповідач є особою з інвалідністю першої групи по зору, що є підставою для його звільнення від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір». Через неприязні відносини позивачка приховала документи відповідача про інвалідність, внаслідок чого суд ухвалив незаконне рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь держави судового збору.

Просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати, рішення суду в частині застосування судом формулювання «відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї» змінити.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведених у ній, просили скаргу задоволити.

ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі № 703/686/15-ц.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила розірвати шлюб, укладений 28 вересня 2002 року між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (актовий запис № 283).

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_3 посилалася на те, що є звільненою від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства по зору довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 Серії НОМЕР_2 .

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що сторони тривалий часпроживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, шлюб між сторонами носить формальний характер, що є підставою для його розірвання.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави судового збору у розмірі 1211,20 грн., не сплаченого ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовною заявою у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особи з інвалідністю ІІ групи.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки до акта огляду МСЕК Серії 10 ААА № 833662 від 05.12.2011 року (а.с. 61) ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи, а відтак відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір, оскільки такий з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Відтак, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 1211,20 грн судового збору слід скасувати.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд дійшов безпідставного висновку, що відповідач проявив байдужість до сімейних відносин.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 1211,20 грн судового збору скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра