Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2025 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Споживчий центр", , вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з останнього на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 19.04.2024-100003349 від 19.04.2024 року у розмірі 16 338,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 7938,00 грн - сума заборгованості за процентами, комісії 900 грн та неустойки -1500 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 19.04.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №19.04.2024-100003349 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до його умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, строком на 98 календарних дні. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на 25.07.2024 року у розмірі 16 338,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 7938,00 грн - сума заборгованості за процентами, комісії 900 грн та неустойки -1500 грн.

Оскільки відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед позивачем представник звернувся до суду з даним позовом.

06.01.2025 року прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У змісті позовної заяви представник позивача просив справу розглядати у відсутності представника позивача.

Відповідач не скористався на подання відзиву по справі.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом дійшов наступного.

Встановлено, що 19.04.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 19.04.2024-100003349 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 1,35 % річних на день за користування кредитом (492,75 % на рік) терміном на 98 календарні дні.

ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, надавши йому кредитні кошти, своєю чергою ОСОБА_1 зобов`язання перед ТОВ "Споживчий центр" не виконав, що слідує із квитанції про перерахування кредитних коштів та довідки про стан заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 6 000,00 грн підлягає задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків у розмірі 7938,00 грн - сума заборгованості за процентами, оскільки представником позивача не надано суду розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками, що позбавило можливість перевірити законність їх нарахування у заявленому розмірі.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення комісії у розмірі 900 грн оскільки, в кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21.

Суд також відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 1500 грн. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З долученої до матеріалів справи копії кредитного договору убачається, що реальна річна процентна ставка за кредитом становить 492,75%.

Пунктом 9.1 Кредитного договору передбачено, що у разі несплати кредиту або процентів може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 цього договору. Розмір неустойки 60 грн за кожен день невиконаного зобов`язання.

Товариством долучено до позову довідку-розрахунок № 19.04.2024-100003349 від 19.04.2024 року про стан заборгованості за кредитним договором, згідно якої неможливо встановити відповідність нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення зобов`язання. Також відсутня виписка по особистому кредитному рахунку позичальника, що є первинним документом та підтверджує наявність заборгованості за відсотками.

Згідно з статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позивач належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог у частині нарахованих відсотків та неустойки не надав, підстав для задоволення позову у цій частині не убачається.

У силу приписів Цивільно процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 523,68 грн. (62,90 % від 2 422,40 грн).

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" 1523,68 (одну тисячу п`ятсот двадцять три) грн 68 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд розв`язувати питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ