Справа № 720/28/25
Провадження № 6/720/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Агратіна О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця провадження за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Вівчар Р.Г. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 15 січня 2018 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень на місяць на дитину до її повноліття починаючи з 02 листопада 2017 року. 04 червня 2024 року на підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

В подальшому 05 березня 2019 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто із ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1200 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття починаючи з 05 грудня 2018 року. 05 квітня 2019 року на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. 04 червня 2024 року на підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1200 гривень.

Оскільки в провадженні виконавчої служби перебувають 2 виконавчі листи з одного й того ж самого питання, просив на підставі ст. 432 ч.2 ЦПК України визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а саме з моменту пред`явлення до виконання виконавчого листа від 05 квітня 2019 року.

Представник боржника подав до суду клопотання, в якому підтримав подану заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась без поважних для суду причин.

Представник Новоселицького ВДВС в судове засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, виконавче провадження, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 січня 2018 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень на місяць на дитину до її повноліття починаючи з 02 листопада 2017 року.

14 лютого 2018 року за вказаним судовим рішення було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання 04 червня 2024 року, виконавче провадження № 75198541.

05 березня 2019 року Новоселицьким районним судом було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто із ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1200 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття починаючи з 05 грудня 2018 року.

05 квітня 2019 року на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1200 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття починаючи з 05 грудня 2018 року, виконавче провадження № 75209506 від 04 червня 2024 року.

Проте, не дивлячись на рішення про збільшення розміру аліментів з 05 грудня 2018 року, Новоселицьким ВДВС продовжувалось стягнення аліментів з ОСОБА_1 за рішенням Новоселицького районного суду від 15 січня 2018 року в розмірі 1000 гривень на місяць на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 січня 2018 року по справі № 755/15479/14-ц, провадження № 61-1592св17, зазначив, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуальні-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, при вирішенні даної заяви, суд має дослідити питання чи дійсно припинені зобов`язання між сторонами внаслідок виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року по справі № 11-66сап18 зробила висновок, за яким для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникли вже після винесення судом рішення. Суд повинен з`ясувати наявність нових обставин, які б слугували підставою для прийняття такого рішення. У іншому разі, через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія такого наслідку законної сили рішення суду як стабільність (а саме незмінності та преюдиційності), що не передбачено процесуальним законодавством.

Приймаючи до уваги, що в провадженні виконавчої служби перебувають два виконавчі листи з одного й того ж самого питання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та визнання виконавчого листа № 720/1654/17 року від 14 лютого 2018 року таким, що не підлягає виконанню, а саме з 05 грудня 2018 року, тобто часу зазначеного для стягнення збільшеної суми аліментів відповідно до виконавчого листа від 05 березня 2019 року.

На підставі викладеного, суд керуючись ст. 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 720/1654/17 року від 15 січня 2018 року, виданий 14 лютого 2018 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області таким, що не підлягає виконанню починаючи з 05 грудня 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ляху Г.О.