УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 947/8435/21

провадження № 61-737ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лічман Інна Миколаївна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лічман І. М. (далі - приватний нотаріус Одеського МНО ГТУЮ в Одеській області), про визнання заповіту недійсним.

Київський районний суд міста Одеси рішенням від 13 жовтня 2021 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Одеський апеляційний суд постановою від 17 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 13 жовтня 2021 року залишив без змін.

Скасував заходи забезпечення позову про заборону приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г. О. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 , вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12 квітня 2021 року.

У січні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси

від 13 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 17 грудня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М., судді, які входять до складу колегії: Сердюк В. В.,

Карпенко С. О.

Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці уточнити прохальну частину касаційної скарги. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У лютому 2025 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 23 січня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга.

Верховний Суд ухвалою від 07 березня 2025 року продовжив ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги. Запропонував заявниці:

надати уточнену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог

статті 392 ЦПК України, та копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

04 квітня 2025 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 07 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, до яких додана уточнена касаційна скарга та заява про відстрочення сплати судового збору.

Також до матеріалів про усунення недоліків касаційної скарги додана заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. у зв`язку з недовірою.

ОСОБА_1 заявлений відвід обґрунтовує тим, що суддя Верховного Суду Фаловська І. М., на її думку, не може брати участь у справі № 947/8435/21 та підлягає відводу або самовідводу, оскільки в цій справі беруть участь особи, які не є сторонами у справі, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, заявниця вважає, що суддя Фаловська І. М. прямо заінтересована у розгляді цієї справи, оскільки брала участь у перегляді справи

ОСОБА_6 та винесла протиправне рішення.

На думку заявниці, вказані обставини є підставою для відводу

судді-доповідача Фаловської І. М. відповідно до статті 37 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М.

є необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до частин першої-другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У частинах першій-третій статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року

№ 33949/02) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, тобто чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя

Фаловська І. М. виявила особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь іншого.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді Фаловської І. М., оскільки не підтверджують наявність існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя підлягає відводу.

При цьому Верховний Суд відхиляє посилання заявниці на те, що суддя Фаловська І. М. брала участь у перегляді справи ОСОБА_6 та винесла протиправне рішення у його справі, з огляду на таке.

Відповідно до даних Автоматизованої системи документообігу у Верховному Суд 11 травня 2022 року за вх. № 8929/0/220-22 була зареєстрована касаційна скарга ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 11 квітня 2022 року у справі № 947/25685/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ «Інфокс») до

ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з оплати

житлово-комунальних послуг; за зустрічним позовом ОСОБА_6

до ТОВ «Інфокс» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М.,

Карпенко С. О.

Верховний Суд ухвалою від 17 травня 2022 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року у справі за позовом ТОВ «Інфокс» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг; за зустрічним позовом

ОСОБА_6 до ТОВ «Інфокс» про відшкодування майнової та моральної шкоди на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України (провадження № 61-4212ск22).

Отже, суддя Фаловська І. М. не була суддею-доповідачем у справі

№ 947/25685/20, не входила до складу колегії, а тому не приймала участі

у даній справі та не ухвалювала судове рішення.

Щодо підстав для відводу, що у справі беруть участь особи, які не є сторонами у справі, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , Верховний Суд зазначає наступне.

З огляду на зміст судових рішень, учасниками справи № 947/8435/21 є позивачка ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського МНО ГТУЮ в Одеській області Лічман І. М., ОСОБА_5 брав участь у судовому засіданні та допитаний як свідок.

Відповідно до матеріалів касаційного провадження, Баранова О. В.

є адвокаткою відповідачки Рибалко Т. Є. на підставі ордера

Серії АІ від 10 лютого 2025 року № 1811806.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Фаловської І. М. не містить посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді у розумінні вимог

статті 37 ЦПК України, отже, заявлений відвід є необґрунтованим.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід (самовідвід) судді. Метою відводу є гарантування безсторонності суду, а сумніви щодо упередженості судді (суддів) повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Верховного Суду Фаловській І. М., тому відповідно до

частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 37, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївнипередати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська