Справа № 521/5007/25
Номер провадження № 2-н/521/1461/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Леонов О.С. розглянувши матеріали цивільної справи наказного провадження за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник ОСОБА_1 Погібко Олександр Олегович звернуся до Малиновського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до повноліття дітей.

Після надходження заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст.14,33 ЦПК України.

В заяві адресу місця реєстрації боржника ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 .

З відповіді № 1251516 з Єдиного державного демографічного реєстру від 01.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді № 1251540 з Єдиного державного демографічного реєстру від 01.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, обґрунтовуючи підсудність даної справи Малиновському районному суду міста Одеси представник заявниці у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей зазначає, що пред`являє її за місцем фактичного проживання заявниці, за адресою: АДРЕСА_2 , на підтвердження даної обставини надає договор оренди від 01.01.2025 року.

Розглянувши вказану заяву про видачу судового наказу суд зазначає, що порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, на момент звернення особи до суду з позовом встановлювались Правилами реєстрації місця проживання, затвердженимипостановою КабінетуМіністрів Українивід 02березня 2016року N207 (далі - Правила).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року N 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Суд не приймає до уваги доводи заявника про підсудність розгляду справи Малиновським районним судом міста Одеси, оскільки проживання в квартирі, яку вона орендує не є доказом зареєстрованого місця ії проживання.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховногом Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 зазначено, що положення ч. 1ст. 28 ЦПК Україниімперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особипозивача. Тому позови, наведені в ч. 1 ст. 28 ЦПК, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Відповідно дост. 162 ЦПК Українизаява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК Українипозови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК Українипозови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно п.9 ч.1ст.165 ЦПК Українисуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи наведене, оскільки заяву про видачу судового наказу заявницею подано з порушенням правил підсудності, бо остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає про необхідність відмови у видачі судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що заявник не позбавлена права звернутися з аналогічною заявою про видачу судового наказу до установленого Законом відповідного суду.

Керуючись ст.162,165 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2025 року.

Суддя О.С. Леонов