УХВАЛА

04 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 496/3457/20

провадження № 61-3757ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц Марина Едуардівна, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія», про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія», про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ сумісного майна подружжя.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія», про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ сумісного майна подружжя відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія», про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ сумісного майна подружжя відмовлено.

20 березня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц М. Е., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявницею не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Водночас ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц М. Е, заявлено клопотання про зменшення розміру судового зборуза подання касаційної скарги до 1 000,00 грн з посиланням на те, що у заявниці відсутній дохід у 2024 році.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

У постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 821/1896/15-а зазначено, що визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про зменшення розміру судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Вимога сплати судового збору в цивільних судах не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майно, майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, приймаючи до уваги предмет спору, стадію розгляду справи, обставини, наведені заявницею, відсутність відомостей про майновий стан та доказів, що підтверджують дохід заявниці за попередній календарний рік, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для зменшення розміру судового збору.

У цій справі заявниця не довела наявності підстав для зменшення судового збору за подання касаційної скарги.

Зважаючи на те, що позов пред`явлено у грудні 2020 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2020 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2020 року становив 2 102 грн.

Ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн*350=735 700 грн); ставка судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, враховуючи характер спору, зміст касаційної скарги, відсутність на час відкриття касаційного провадження відомостей про вартість нерухомого майна, щодо поділу якого заявлено вимоги, взявши до уваги, що апеляційної інстанції визначив суму судового збору у розмірі 17 026,20 грн (ухвала від 30 грудня 2022 року), то розмір судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі за попередніми розрахунками складає 22 701,60 грн ((10 510,00 грн + 840,80)х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц Марина Едуардівна, про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц Марина Едуардівна, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк до 20 квітня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников