ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/177/25 Справа № 2-1148/09 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.,
сторони справи:
суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович
стягувач- Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, від імені та в інтересах якої діє адвокат Левада Валерія Володимирівна, про ухвалення додаткового судового рішення у справі №2-1148/09 за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про опис та арешт майна боржника,
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про опис та арешт майна боржника.
ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2024 року залишено без змін.
24 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, від імені та в інтересах якої діє адвокат Левада Валерія Володимирівна про ухвалення додаткового рішення на підставі п.1 ч.1 ст. 270ЦПК України.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено, що між приватним виконавцем Лисенком Ю.О. та адвокатом Левадою В.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 23 січня 2023 року. На підставі цього договору адвокатом Левадою В.В. приватному виконавцеві Лисенку Ю.О. надаються послуги з правничої допомоги у справі №2-1148/09 за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про опис та арешт майна боржника від 21.03.2024, яка розглянута судом апеляційної інстанції 19 лютого 2025 року. Вказує, що факт надання правничої допомоги адвокатом клієнту, час витрачений на виконання робіт, перелік виконаних робіт (наданих послуг) та їх вартість оформлено Актом №3 про надані послуги до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 січня 2023 року, складеним та підписаним приватним виконавцем Лисенком Ю.О. та адвокатом Левадою В.В. 19 лютого 2025 року. Зазначає, що вартість роботи (надання послуг) за 1 годину становить 1 775 грн. (7100*0,25). Аналіз апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 19 червня 2024 року 1 година, вартість 1 775,00 грн. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 2 години 30 хвилин, вартість 4 437,50 грн. Участь адвоката у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції 19 лютого 2025 року 10 хвилин, вартість 295,80 грн. Усього вартість наданих послуг з урахуванням витраченого адвокатом часу становить 6 508,30 грн. Звертає увагу на те, що у відзиві на апеляційну скаргу Зими Н.П., поданому Дніпровському апеляційному суду адвокатом Левадою В.В. через «Електронний суд» 04 жовтня 2024 року, представником приватного виконавця Лисенка Ю.О. було заявлено про понесення витрат та наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які приватний виконавець Лисенко Ю.О. поніс (очікує) понести у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції. Вказує, що з урахуванням залишення апеляційної скарги Зими Н.П. без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без змін, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Зими Н.П. на користь приватного виконавця Лисенка Ю.О. витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 508,30 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що заява представника приватного виконавця Лисенка Ю.О. адвокати Левади В.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя - п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19), зазначено, що: Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи».
У даній справі, у відзиві на апеляційну скаргу Зими Н.П., який надійшов на адресу Дніпровського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» 04 жовтня 2024 року було заявлено про стягнення судових витрат на правничу допомогу у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, які приватний виконавець планує понести на правничу допомогу у розмірі 7 100 грн. До відзиву на апеляційну скаргу адвокатом додано ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АЕ №1210758 від 04 липня 2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №5415, Договір про надання правової (правничої допомоги від 23 січня 2023 року, укладений між приватним виконавцем Лисенком Ю.О. та адвокатом Левадою В.В., Додаткова угода №3 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 січня 2023 року, яка складена 23 вересня 2024 року, опис вкладення про направлення відзиву на апеляційну скаргу з додатками Зимі Н.П. (а.с.181-196, т.1).
Заява представника приватного виконавця Лисенка Ю.О. адвоката Левади В.В. про ухвалення додаткового рішення подана через підсистему «Електронний суд» 24.02.2025, зареєстрована судом 25.02.2025 в межах строку, встановленого нормами ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду виготовлено 21.02.2025.
Так, Актом №3 надання послуг по Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23 січня 2023 року, складеному 19 лютого 2025 року встановлено, що правовий аналіз апеляційної скарги Зими Н.П. на ухвалу суду першої інстанції зайняв 1 годину та ціна послуги становить 1775,00 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу 2 години 30 хвилин, вартість послуги 4 437,50 годин, участь адвоката у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в режимі відео конференції 10 хвилин, вартість послуги 295,80 грн., що разом складає 6 508,30 грн. (а.с.39, т.2).
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Колегія суддів приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших протиУкраїни», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, з урахуванням фактичного обсягу наданих юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також, беручи до уваги відсутність заперечень з боку Зими Н.П., колегія суддів вважає, що з Зими Н.П. на користь приватного виконавця Лисенка Ю.О. слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 508,30 грн.
Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,
Заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, від імені та в інтересах якої діє адвокат Левада Валерія Володимирівна про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста