Провадження № 2/712/593/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Чумак Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний», ОСОБА_2 про визнання права на членство в кооперативі в порядку спадкування, зобов`язання вчинити дії та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний», ОСОБА_2 про визнання права на членство в кооперативі в порядку спадкування, зобов`язання вчинити дії та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача - ОСОБА_3 . Він як спадкоємець другої черги спадкування, звернувся до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім нього є ще й спадкоємці першої черги спадкування - діти ОСОБА_3 . До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вони не подавали.

Кооператив створено 20.02.2002 року. Згідно відомостей від 03.09.2024 року, брат позивача користувався гаражним боксом за №20. Регулярно сплачував членські внески.

Після його смерті позивач, як спадкоємець, сплатив членські внески за 2023 рік. Сам гараж вони разом з братом ще за його життя зробили з металевих листів. Оскільки він не є капітальною спорудою, право власності на нього не підлягає державній реєстрації ні за чинним законодавством, ні за нормами законодавства, що діяли на час його виготовлення. За нашою взаємною згодою його використовував саме брат, оскільки був членом кооперативу. Після спливу шестимісячного строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини, позивач звернувся до ГБК «Пожежний» з заявою про зарахування до членів кооперативу як спадкоємця після смерті члена кооперативу.

03.09.2024 року позивач отримав письмову відмову голови правління кооперативу, яка мотивована тим, що голова кооперативу особисто не має можливості зарахувати його до членів кооперативу, оскільки гараж, що входить до складу спадщини, вже переданий колишній співмешканці мого брата ОСОБА_2 на підставі її заяви.

Також у відповіді зазначено, що вона зарахована до членів кооперативу. До нотаріальної контори зазначена особа з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Виготовити технічну документацію на гараж не вбачається за можливе, оскільки гараж перебуває в користуванні відповідачки ОСОБА_2 .

Такі дії щодо прийняття у члени кооперативу відповідачку ОСОБА_2 позивач вважає протиправними та такими, що позбавляють його права власності на спадкове майно.

За вказаних обставин, в силу ст.1262, ч.5 ст.1268, 321, 387 ЦК України оскльки власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної підстави заволоділа ним, просив: зобов`язати Гаражно-будівельний кооператив «Пожежний» вчинити дії щодо прийняття ОСОБА_1 до членів Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був членом Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» та володарем гаражного боксу № НОМЕР_1 . Зобов`язати ОСОБА_2 повернути з незаконного володіння гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований у Гаражно-будівельному кооперативі «Пожежний» за адресою: АДРЕСА_1 , повернути ключі від гаражного боксу ОСОБА_1 , стягнути з відповідачки судові витрати.

Ухвалою судді від 12.11.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив у якому вона позовних вимог не визнала. Зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом однією сім?єю в цивільному шлюбі з 1996 року, ОСОБА_2 займалася лікуванням ОСОБА_3 , а в подальшому організацією та оплатою поховання. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю за адресою, АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (копії документів про право власності додаються). Також, цивільне подружжя мало в користуванні спірний металевий гараж (некапітальна споруда), який розташований в ГБК «Пожежний».

В користуванні у ОСОБА_2 на даний час є автомобіль ОСОБА_4 , 1993 року випуску, на підставі довіреності на права керування, наданим ОСОБА_5 , що останній може підтвердити. До того ж відповідач ОСОБА_2 має посвідчення водія 26.09.2012 року, що підтверджує факт користування транспортним засобом.

03.09.2024 оплативши відповідні внески відповідач ОСОБА_2 стала членом кооперативу, в користуванні у якої є гаражний бокс № НОМЕР_1 (тимчасова споруда), яким вона і користувалася з 1997 року та користується на даний час. Вказаний вступ в кооператив відбувався не на підставі спадкування, а за власною ініціативою ОСОБА_2 , в порядку передбаченим законом та Статутом кооперативу.

Зазначила, що відповідно до наданої на запит суду до суду спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що в останнього є ще двоє спадкоємців першої черги, а саме двоє дітей, які не відмовилися в встановленим законом порядку прийняти спадщину. Також відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У разі смерті члена кооперативу його спадкоємці можуть бути прийняті у члени кооперативу, якщо інше не встановлено статутом кооперативу. За відмови прийняти спадкоємців у члени кооперативу кооператив виплачує спадкоємцям вартість внеску померлого члена кооперативу (частина четверта статті 166 ЦК України).

Таким чином, право на участь у кооперативі не входило до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 . Отже, прийняти у члени кооперативу спадкоємців його покійного члена є правом, а не обов?язком кооперативу. Наслідки відмови у прийняти спадкоємців у члени кооперативу передбачені статтею 166 ЦК України.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі смерті члена кооперативу - фізичної особи. Також, вказане вище підтверджується статутом ГБК «Пожежний» п. 5.4 вразі смерті члена кооперативу гараж переходить у власність його спадкоємцям.

Голова ГБК «Пожежний» ОСОБА_6 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого повністю заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідно до Статуту ГБК «Пожежний» п. 5.1 Членом кооперативу може бути громадянин, який досяг 18-ти річного віку, виявив бажання та здатний своєю працею брати участь у виконанні завдань, покладених на Кооператив, та має приватний транспортний засіб, постійно проживає та зареєстрований в місті Черкаси. Також, п. 5.4 Статуту визначено, що вразі смерті члена Кооперативу гараж переходить у власність його спадкоємців у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене вище, після отримання заяви шляхом поштової кореспонденції від ОСОБА_1 з копією довідки Третьої Черкаської ДНК, не маючи можливість на момент написання заяви, встановити достовірність надісланих документів, особу ОСОБА_1 , останньому було відмовлено в прийнятті його в члени кооперативу, оскільки це не передбачено ні чинним законодавством, ні Статутом кооперативу. Спірним зазначеним в позові гаражем № НОМЕР_1 користувалася та користується ОСОБА_2 , яка є членом кооперативу, остання вчасно сплачує внески, виконує всі зобов?язання покладенні на неї, як на члена кооперативу.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Лук`янченко І.П. заявлений позов підтримали та просили задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

В судовому засіданні відповідачка та її представник ОСОБА_7 позовних вимог не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав. При цьому, відповідачка не заперечувала проти передачі позивачу металевої конструкції гаражу, на що позивач не погодився.

Представник ГБК «Пожежний» - голова ГБК «Пожежний» Тарасенко Б.А. позовних вимог не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказував, що є сином померлого, на гараж не претендує, зазначив, що батько користувався гаражем нарівні з братом (позивачем), брат зберігав там інструменти. Згодом, позивач ОСОБА_1 поїхав жити у село, тому гаражом користувався тільки батько ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що брати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 користувалися гаражем по черзі, конфліктів у них не було. Коли замовляли гараж ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не проживала. Вказувала, що батько ОСОБА_3 не потребував догляду, як на те вказує відповідачка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказував, що працював разом із позивачем ОСОБА_1 , гараж замовляв саме позивач, однак у зв`язку із від`їздом у село, віддав його у користування братові ОСОБА_3 . Але користувалися гаражом разом із братом. Коли замовляли гараж ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не проживала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказувала, що є сусідкою відповідачки, давно знає ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , вони жили як чоловік та дружина. Користувався гаражем ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказував, що давно знає ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , оскільки вони є сусідами, вони жили як чоловік та дружина. Йому відомо, що автомобіль родина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставила в гаражі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказувала, що давно знає ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , вони жили як чоловік та дружина. У родини був автомобіль та гараж.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено Законом України «Про кооперацію» (далі Закон).

Статтею 2 Закону встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Вказана норма також дає визначення обслуговуючого кооперативу як кооперативу, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Відповідно до ст.6 Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Стаття 10 Закону визначає, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

За приписами статті 11 Закону вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооператива, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооператива підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Стаття 12 Закону визначає перелік основних прав та обов`язків члена кооперативу, серед яких, зокрема, право на участь у господарській діяльності кооперативу та управлінні кооперативом, право голосу на загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління, та обов`язки додержуватися статуту кооперативу, виконувати рішення органів управління та органів контролю кооперативу, виконання своїх зобов`язань перед кооперативом, сплата визначених статутом внесків.

Відповідно до статті 19-1 Закону член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут (стаття 8 Закону).

Судом встановлено, що гаражно-будівельний кооператив «Пожежний», що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Смаглія, 3 є юридичною особою, з копії статуту кооперативу (в редакції від 22.11.2016 року), який затверджено рішенням загальних зборів членів гаражного кооперативу «Пожежний» 22.11.2016 вбачається, що основною метою та завданням кооперативу є задоволення потреб членів кооперативу в зберганні приватних транспортних засобів за рахунок будівництва цегляних чи обладнання збірно розбірних металевих гаражів за власні кошти членів кооперативу (п.2.1.).

Відповідно до п. 3.1. Розділу 3 «Порядок створення кооперативу» кооператив створений громадянами, які виключно на добровільній умові на загальних зборах вирішили створити кооператив, затвердити Статут та своєю працею брати участь у його діяльності.

Членом кооперативу може бути громадянин, який досяг 18-ти річного віку, виявив бажання і здатний своєю працею брати участь у виконанні завдань, покадених на кооператив, має приватний транспортний засіб, постійно проживає і зареєстрований на території міста Черкаси.

Вищим керівним органом управління кооперативу є загальні збори, які для керівництва поточними справами обирають правління кооперативу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.11.2023.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є братом померлого ОСОБА_3 , що визнано сторонами в судовому засіданні та підтверджено матеріалами спадкової справи №82/2024.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся із заявою про прийняття спадшини після смерті свого брата ОСОБА_3 , відповідно до спадкової справи №82/2024, свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Померлий ОСОБА_3 був членом гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» (м.Черкаси, вул.Смаглія, 3/1), користувався гаражним боксом № НОМЕР_1 , що підтверджено поясненнями голови кооперативу ОСОБА_6 , довідкою про нарахування та сплату членських внесків №1 від 25.03.2025.

Із вказаної довідки, випливає, що членські внески сплачувались систематично.

Гараж (гаражний бокс) № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «Пожежний» не є капітальною спорудою, тому право влсності на нього не підлягає реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» із заявою про прийняття в члени кооперативу після смерті брата.

При цьому, в судовому засіданні надав квитанцію про сплату членскіх внесків в розмірі 344 грн. 16.12.2023 року, як пояснив голова кооперативу- за квартал.

Відповіддю голови ГБК «Пожежний» від 03.09.2024 р. позивачу повідомлено про неможливість прийняття в члени кооперативу, так як щодо членства в кооперативі звернулась ОСОБА_2 та вона користується гаражним боксом № НОМЕР_1 (який раніше належав померлому).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому, застосовуючи положення статті 387 ЦК України слід виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду справи, зокрема, тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Водночас, доказів набуття майнових прав на спірне майно, або набуття переважного права на вступ до кооператива порівняно з іншими спадкоємцями померлого (зокрема, складання заповіту), в тому числі першої черги, позивачем не надано, тому посилання в даному аспекті на ч.5 ст.1268 ЦК України є помилковим.

Відповідно до пункту 5.4 Статуту кооперативу в разі смерті члена кооперативу гараж переходить у власність його спадкоємців у встановленому законом порядку.

На пропозицію відповідачів, висловлену в судовому засіданні, передати у власність позивачу металеву конструкцію гаражу та вивезти її з території кооперативу в будь-яке місце на свій розсуд, позивач не погодився.

Таким чином, позивачем не доведене порушення відповідачкою його права власності, оскільки ним не доведено набуття майнових прав на спірне майно.

Відомостей на спростування наведеного позивачем протягом розгляду справи до суду не подано.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї норми одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно- будівельних кооперативів» роз`яснено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України «Про власність»).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено права на витребування майна із незаконного володіння відповідачки ОСОБА_2 , оскільки ним не доведено набуття майнових прав на спірне майно.

Водночас, в супереч положенням статті 11 Закону України «Про кооперацію» рішення голови кооперативу про відмову позивачу у прийнятті у члени кооперативу не було затверджене правлінням та загальними зборами членів. Тому в даному випадку, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання уповноважених осіб Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» вчинити дії щодо розгляду заяви про прийняття ОСОБА_1 до членів Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» відповідно до ст.11 Закону України «Про кооперацію» на засіданні правління з подальшим затвердженням загальними зборами (відповідно до Статуту кооперативу) та надати ОСОБА_1 мотивоване рішення (протокол).

Керуючись ст.ст. 2-4, ч.3 ст.12, ст.ст. 13, 76-78, 80-81, 133, 137, 259, 263, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний», ОСОБА_2 про визнання права на членство в кооперативі в порядку спадкування, зобов`язання вчинити дії та витребування майна з чужого незаконного володіння- задовольнити частково.

Зобов`язати Гаражно-будівельний кооператив «Пожежний» вчинити дії щодо розгляду заяви про прийняття ОСОБА_1 до членів Гаражно-будівельного кооперативу «Пожежний» на засіданні правління з подальшим затвердженням загальними зборами (відповідно до Статуту кооперативу) та надати ОСОБА_1 мотивоване рішення (протокол).

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 04.04.2025.

Головуючий Т.Є.Троян