Провадження № 2/727/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого-судді: Одовічен Я.В.

За участю секретаря: Гелка А.С.

Представника позивача:Павленко Д.О.,

Представника відповідача: Іванюк Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 27.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) №27.03.2024-100000940, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000 гривень, строком на 42 дні, дата повернення кредиту 07.05.2024 року, первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду, процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33%=(3920.00/4000)/42*100%.

Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту, включаючи всі транші, залишку від всієї суми кредиту, база розрахунку, на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах

його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-4047.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кошти у розмірі 4000 гривень, а останній в свою чергу свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 07.05.2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 7920 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень та заборгованості за процентами в розмірі 3920 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року в розмірі 7920 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив обґрунтований тим, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року не укладений у відповідності до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та є нікчемним.

Вказувала, що ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

При цьому, ст.12 Закону не передбачає можливість комбінації, передбачених способів підписання електронного договору, тобто одна сторона застосовує електронний підпис, а інша електронний підпис одноразового ідентифікатора, або ж одна сторона використовує електронний підпис, а інша аналог власноручного підпису.

Кредитний договір №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року підписаний зі сторони кредитодавця електронним підписом, а зі сторони позичальника електронним підписом одноразового ідентифікатора, що не відповідає порядку підписання електронних правочинів, встановлених ст.12 Закону, дотримання якої є обов`язком сторін для визнання електронного правочину таким, що укладений у письмовій формі. Тому вважає, що кредитний договір є неукладеним. Окрім того, електронний підпис кредитодавця на кредитному договорі №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року не містить кваліфікованої позначки часу, що не дозволяє достеменно встановити коли саме зі сторони кредитодавця був накладений вказаний електронний підпис.

Посилалась на те, що ТОВ «Споживчий центр» не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року та її розмір. Зокрема, позивачем не було надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту перерахування коштів у сумі 4000 гривень ОСОБА_1 та не надано належного розрахунку заборгованості, який б підтверджував розмір заявлених до стягнення відсотків у сумі 3920 гривень.

У задоволенні позовних вимог просила відмовити.

03.12.2024 року представником позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді представник посилався на те, що відповідачем ОСОБА_1 27.03.2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора - E164 отриманого Позичальником в смс- повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 , який вказаний при його ідентифікації на сайті, підписано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформовану на сайті Кредитора - https://sgroshi.com.ua. Цього ж дня зазначену суму коштів було перераховано відповідачу на його платіжну картку.

Умови договору відповідачем виконано не було, а тому позивачем було нараховано до сплати відсотки у розмірі 3920 гривень.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено доводи, аналогічні відзиву. Окрім того, вказано, що після направлення позичальнику заявки, оферти та акцепту, які містять істотні умови кредитного договору, фінансова установа одноразовий ідентифікатор для підписання акцепту клієнту не надсилала.

Враховуючи відсутність доказів надсилання позичальнику за Кредитним договором №27.03.2024- від 27.03.2024 року одноразового ідентифікатора для підписання акцепту після прийняття оферти, відповідно відповідь про прийняття пропозиції не підписана у встановленому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку, що свідчить про не укладення між сторонами Кредитного договору №27.03.2024- від 27.03.2024 року.

Ухвалою суду від 06.02.2025 року витребувано докази від АТ «ПУМБ».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстави, викладених у поданому до суду відзиві. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №27.03.2024-100000940 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с.12-16).

Зокрема, із дослідженої судом відповіді позичальника про прийняття пропозиції від 27.03.2024 року вбачається, що позичальник ОСОБА_1 27.03.2024 року о 09:58 за допомогою одноразового ідентифікатора Е164 підписав відповідь про прийняття пропозиції до кредитного договору №27.03.2024-100000940, якою підтвердив однозначне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року, з якими він попередньо уважно ознайомився.

Відповідно до умов кредитного договору №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 27.03.2024 року; сум кредиту 4000 гривень; строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 07.05.2025 року.

Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання; Черговий період ористування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за

1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2.33% = (3920.00/4000)/42 * 100%.

Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно. Кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 4000 гривень сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 174052,35%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 7920 грн. 00 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 3920 грн. 00 коп. (п.14).

З договору слідує, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п.3.1 пропозиції).

Відповідно до п. 4.1, 4.3, 4.4, 4.5, 6.1 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28ХХ-ХХХХ-4047. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати кредиту - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.

Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення (а.с.12-16).

На підтвердження перерахування коштів позивачем надано квитанцію LIQPAY сайту sgroshi.com.ua від 27.03.2024 року, відповідно до якої о 09 год. 58 хв. було перераховано кошти у сумі 4000 гривень за договором №27.03.2024-100000940 на картку/рахунок НОМЕР_2 (а.с.19) та картку субконто за 27.03.2024 року 27.11.2024 року (а.с.65-66).

Розглядаючи аргументи, наведені сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Так, між сторонами склались правовідносини, що врегульовані нормами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із дослідженого судом договору про споживчий кредит №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як було встановлено судом, кредитний договір №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписано сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено електронним підписом КЕП ТОВ «Споживчий центр», а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора (Е164), що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі.

Із копії вказаного договору також видно, що ОСОБА_1 як позичальник та споживач за договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 тел. НОМЕР_1 , банківський рахунок НОМЕР_5 хх-хххх - 4047).

Із дослідженої судом форми візуальної послідовності учасників електронної комерції щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі встановлено, що клієнт ідентифікувався в системі 27.03.2024 року о 09:49:34; о 09:57:35 направив запит фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту; о 09:57:38 фінансовою установою направлено клієнту одноразовий ідентифікатор; о 09:57:52 направлення позичальнику заявки , оферти, акцепту, які містять істотні умови кредитного договору; о 09:58:00 підписання позичальником акцепту одноразовим ідентифікатором; о 09:58:24 направлення фінансовою установою клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документу (а.с.63).

Посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №545/1750/21 від 29.05.2024 року суд відхиляє, оскільки правовідносини у даній справі є відміними, як і обставини, що були встановлені судом. Зокрема, у даній справі, на відміну від справи №545/1750/21, судом не було встановлено факту зазначення у кредитному договорі недостовірної інформації про позичальника. Представник відповідача про такі обставини суд не повідомляла. Доводи представника про те, що ОСОБА_1 втратив телефон та банківську картку суд відхиляє, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначеної обставини суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала факт одержання коштів ОСОБА_1 за кредитним договором №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року.

Однак, аргументи представника є неспроможними та спростовуються відповіддю АТ «Перший український міжнародний банк» від 26.03.2025 року та випискою за банківською карткою № НОМЕР_6 за період з 27.03.2024 року по 07.05.2024 року. Так, банком було повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківську картку № НОМЕР_6 (рахунок № НОМЕР_7 ).

Факт надходження кредитних коштів у сумі 4000 гривень на рахунок № НОМЕР_7 підтверджується звітом по транзакціях, що обслуговується у віртуальному відділенні «ПУМБ online». Вказа операція проведена 27.03.2024 року о 09:58:30.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, унаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Так, звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач ТОВ «Споживчий центр» посилалося на те, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 7920 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. - тіло кредиту та 3920 грн. сума процентів за користування кредитом, нараховані кредитором за 42 дні.

Положеннями статей 1046,1049 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили такі розміри процентних ставок: процентна ставка економ 2% в день, стандартна ставка 2,5 % в день, денна процентна ставка 2,33%.

Суд враховує, що частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка діяла на час подання позову) передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наведеного позивачем у відповіді на відзив що за період з 27.03.2024 року по 07.05.2024 року кредитором за середньоденною відсоткою ставкою 2,33 % нараховано до сплати 3920 гривень (а.с.58зв.).

Проте, вказаний розрахунок заборгованості за відсотками, позивачем проведено із порушенням вимог п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», оскільки з 22.04.2024 року розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.

Таким чином, з відповідача за період часу з 27.03.2024 року по 21.04.2024 року підлягають стягнення відсотки у розмірі 2423 грн. 20 коп.(4000 грн.*2,33=93,20 *26 днів) та за період часу з 22.04.2024 року по 07.05.2024 року підлягають стягнення відсотки у розмірі 960 гривень ((4000 грн.*1,5%=60 *16 днів), а всього 3383 грн. 20 коп.

Отже, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), який проживає в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (), яке розташоване в м.Київ, вул.Саксаганського, 133А, заборгованість за кредитним договором №27.03.2024-100000940 від 27.03.2024 року у розмірі 7383 грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () понесені судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено 04.04.2025 року.

Суддя Одовічен Я.В.