Справа № 738/472/25
№ провадження 2/738/224/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок по АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої першої черги за законом і за заповітом є позивач ОСОБА_1 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сльозка А.Ф. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, в позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будь яких заперечень проти позову не надали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки від 12.02.2025 слідує, що станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 . Разом з нею був зареєстрований чоловік: ОСОБА_3 , який був знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с.9).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по кожному.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Куковичі Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Враховуючи, що спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилась, що підтверджується повідомленням в.о. завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 212/01-11 від 05.02.2025, то фактично спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_2 , яка була зареєстрована і проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куковичі Корюківського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

21 лютого 1995 року, за життя, ОСОБА_2 було складено заповіт, в якому вона на випадок смерті зробила розпорядження, що належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_3 , заповіла в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

З виписки з погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки слідує, що адреса домоволодіння по АДРЕСА_3 на підставі рішення 23 сесії Менської міської ради 8 скликання від 26 вересня 2022 року № 318 змінена на АДРЕСА_1 .

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4 від 19 лютого 2025 року слідує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом і першої черги за законом після померлої ОСОБА_2 є її син позивач ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом та свідоцтвом про його народження.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи, заведеної Менською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11) слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Згідно Інформаційної довідки від 17.09.2024 станом на 31.12.2012 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.18-19).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя правовстановлюючі документи на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , не оформила, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куковичі Корюківського району Чернігівської області).

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко