КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/18228/23

провадження номер: 22-ц/824/5535/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Березюк Євгенії Олександрівни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року у складі судді Колесника О.М., у справі за заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» про виправлення арифметичної помилки у виконавчому листі №753/18228/23, виданого 07 березня 2024 року на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та рішенні суду,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по місті Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі.

Заява мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 761 грн 02 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 683 грн 85 коп.

Однак у вказаному рішенні суду від 06 грудня 2023 року та у виданому на його виконання виконавчому листі допущено описку щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) відповідача, а саме, вказано « НОМЕР_1 » замість вірного « НОМЕР_2 ».

З урахуванням наведеного, АТ «Ощадбанк» просило виправити описки у рішенні суду та у виконавчому документі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року в задоволені заяви АТ «Ощадбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Березюк Є.О. подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою виправити зазначені описки, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявні у цивільній справі документи, у тому числі, бухгалтерські та персональні, підтверджують правильні відомості щодо РНОКПП відповідача.

Наголошує, що у випадку не виправлення цих помилок банк буде позбавлений можливості виконати судове рішення, що є неприпустимим.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволені заяви АТ «Ощадбанк» про виправлення описок в рішенні та помилок у виконавчому документі, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом заяви про виправлення описки РНОКПП ОСОБА_1 « НОМЕР_1 » не є опискою у розумінні ч. 1 ст. 269 ЦПК України, оскільки в тексті позовної заяви заявник просив суд стягнути заборгованість із ОСОБА_1 , РНОКПП якого вказано « НОМЕР_1 », що також підтверджується копією РНОКПП, яка наявна в матеріалах справи.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з ч.3 ст.431 ЦПК Українивиконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч.1 ст.432 ЦПК України).

Отже положеннями процесуального закону передбачено можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути допущені в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Такі процедури поширюються і на описки у виконавчому листі.

Системне тлумачення положень ст.ст. 369,432 дозволяє дійти висновку, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою потрібно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки, тобто наслідок неправильності арифметичних розрахунків, арифметичних дій. Арифметична помилка може призвести до помилки у розмірі стягнутого за рішенням суду.

Отже, з метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні судами застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, які впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру).

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 910/11695/20.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) зазначено, що «судове рішення повинно бути точним».

Як вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2023 року АТ «Ощадбанк» звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору.

При цьому, у позовній заяві АТ «Ощадбанк» вказало РНОКПП відповідача ОСОБА_1 « НОМЕР_1 ».

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 761 грн 02 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 683 грн 85 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Установлено та не заперечується сторонами, що на виконання вказаного рішення, судом першої інстанції було видано виконавчий документ, реквізити якого взяті із резолютивної частини цього рішення суду.

Разом з тим, як видно із доданих до позовної заяви довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , (а.с.57), його заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.20) та його кредитної заявки (а.с.22), РНОКПП відповідача (боржника) ОСОБА_1 є « НОМЕР_2 ».

Будь-яких доказів того, що РНОКПП ОСОБА_1 є « НОМЕР_1 », матеріли справи не містять.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що згідно з наявною у матеріалах справи копією довідки дійсним номером РНОКПП ОСОБА_1 є « НОМЕР_1 », є помилковим.

В той же час сукупність наявних у справі доказів свідчить про те, що дійсно в позовній заяві АТ «Ощадбанк» допустило описку щодо РНОКПП відповідача ОСОБА_1 , вказавши «НОМЕР_1», замість вірного « НОМЕР_2 ».

Як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, так і під час ухвалення рішення від 06 грудня 2023 року, суд першої інстанції, не перевірив відповідність даних позовної зави долученим доказам, не залишив таку позовну заяву без руху, а відкрив провадження та ухвалив рішення по суті.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що наявність описок у судовому рішенні та виконавчому листі щодо реквізитів боржника може в подальшому унеможливити виконання рішення від 06 грудня 2023 року, яке набрало законної сили, та позбавити АТ «Ощадбанк» гарантованого ст.129-1 Конституції України права стягувача на виконання судового рішення.

В свою чергу невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий суд, а відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року) право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Однак суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону та фактичні обставини справи належної уваги не звернув й дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені заяви АТ «Ощадбанк» про виправлення описок в рішенні та помилок у виконавчому документі з тих підстав, що в тексті позовної заяви заявник сам вказав невірний РНОКПП відповідача.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в своїй заяві АТ «Ощадбанк» просило Дарницький районний суд міста Києва виправити описки у рішенні суду та помилки у виконавчому документі щодо РНОКПП відповідача, а не виправити арифметичні помилки у виконавчому листі, як вказано оскаржуваній ухвалі від 19 листопада 2024 року.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставамидля скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується клопотання представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Березюк Є.О. в апеляційній скарзі про постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою виправити зазначені описки, то воно не підлягає задоволенню.

Правовий аналіз вказаних вище ч.1 ст.269,ч.1. ст.432 ЦПК України вказує на те, що повноваженнями виправити допущені описки чи арифметичні помилки в рішенні і виконавчому документі наділений лише той суд, який ухвалив судове рішення та який видав виконавчий документ.

Оскільки Київський апеляційний суд не ухвалював у даній справі рішення суду, не видавав виконавчі листи на його примусове виконання та, відповідно, не допускав у них описок чи помилок, то в Київського апеляційного суду відсутні правові підстави для їх виправлення.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Березюк Євгенії Олександрівни задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2025 року.

Головуючий

Судді: