Справа № 173/3704/24
Провадження №2/173/394/2025
У Х В А Л А

щодо вирішення клопотань

03 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в режимі відео конференції матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначив, що позивачем сплачено судовий збір в повному обсязі, проте не направлено нової редакції позовної заяви на виконання ухвали суду від 21 лютого 2025 року. Заяву, яку направив представник позивача на виконання вказаної ухвали не можна вважати приведенням позовної заяви відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України, а тому вважав позовну заяву слід залишити без руху, через не усунення позивачем недоліків на які вказав суд.

Представник позивача Кисельова В.І. заперечувала з приводу висловленої позиції представника відповідача, додала, що як вказував ВС у постановах судам слід уникати надмірного формалізму. Звернула увагу суду, що судовий збір на виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області нею сплачений та квитанція надана до суду. Щодо того, що позовна заява не містила ціну позовних вимог, попередній розрахунок судових витрат, які поніс позивача або очікує понести пояснила, що 28 лютого 2025 року через електронний кабінет направила на адресу суду заяву в якій вказала, що ціна позову про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати становить 24 019 грн. 34 коп. та цей розрахунок містився в первісному позові, крім того попередній розрахунок судових витрат складає 2422, 40 грн, 30 000 грн - оплата правничої допомоги. З огляду на вказане, вважала, що нею виконані вимоги ухвали суду, а тому справа підлягає подальшому судовому розгляду. Крім того, зазначила, що нею було заявлено клопотання про витребовування у державного реєстратора копії реєстраційної справи щодо спірного договору оренди.

Представник відповідача ОСОБА_2 , заперечував щодо поданого клопотання, оскільки представник позивача самостійно не звернулась до реєстратора з клопотанням надати вказану реєстраційну справу, а тому задоволення клопотання є передчасним.

Представник позивача ОСОБА_1 звернула увагу представника відповідача, що іншого порядку ніж отримання вказаної реєстраційної справи за судовим рішенням діючим законодавством не передбачено, про що вона зазначила в змісті клопотання.

Вирішуючи зазначені клопотання, суд виходив з огляду на таке.

Відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду від 21.02.2025 № 173/3704/24 позов ОСОБА_3 залишено без та надано позивачеві строк який не перевищує п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вказані судом недоліки, а саме привести позовну заяву відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України, зазначити ціну позову, попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як встановлено в судовому засіданні представником позивача виконані вимоги ухвали суду від 21 лютого 2025 року у такий спосіб, що є зрозумілим для учасників по справі

Крім того, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З огляду на вищевикладене, з метою уникнення надмірного формалізму, з урахуванням обставин, які зазначені представником позивача в судовому засіданні та в заяві від 28.02.2025, суд визнає, що представником позивача виконані вимоги ухвали, а тому відповідно до вимог ст.187 ЦПК України слід продовжити розгляд позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо витребування доказів суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про те, які вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, суд дійшов висновку про задоволення вищевказаного клопотання, так як відомості які містяться у вказаних документах мають значення для правильного вирішення справи, та витребовування реєстраційних справ або документів з них здійснюється виключно за судовим рішенням.

Керуючись ст. 84, 185, 187, 258-261, 279 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Вважати, що позивач усунув недоліки позовної заяви та продовжити розгляд позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати.

Витребувати з Відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, на підставі якої у жовтні 2019 року в Державному реєстрі речових прав зареєстрований Договір оренди землі б/н земельної ділянки площею 5,255 га, кадастровий номер :01:047:0302, за ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 04.04.2025.

Суддя О.А. Кожевник