Справа № 507/2253/24
Провадження № 2/507/17/2025
Номер рядка звіту 71
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Дармакуки Т.П.

при секретарі судового засідання - Копищик М.С.,

із участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Остапишеної Л.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Дулдієра О.А.

представник третьої особи - Карналь А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Остапишену Л.С. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 в позові вказувала, що у неї із відповідачем є двоє малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не спілкується із дітьми, не цікавиться їхнім життям та не сплачує аліменти, таким чином він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків Крім того, позивач має іншу сім`ю, 24.02.2023 року вона уклала шлюб із ОСОБА_5 , який забезпечує сім`ю і бажає усиновити дітей. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Остапишена Л.С. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, із підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що позивач навмисно створювала йому перешкоди у спілкуванні із дітьми , він не втратив інтересу до дітей, бажає брати участь у вихованні й спілкуванні, не зловживає спиртними напоями, характеризується позитивно, що є підтвердження того, що він не може негативно впливати на дітей, а тому розрив сімейних відносин між ним та синами, не відповідає їхнім інтересам (а.с.45-48).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, вказуючи на те, що позивач не дозволяє бачитися із дітьми, після розірвання шлюбу старший син ОСОБА_6 проживав тиждень із ним , тиждень із позивачкою, в подальшому вона перестала пускати сина до нього. В дитячому садочку він не провідує дітей, з метою уникнення конфліктів, оскільки в садочку працює мати позивачки. Він просив службу у справах дітей,

щоб визначили дні, коли він зможе бачитися із дітьми, у разі визначення таких днів, він буде спілкуватися із дітьми. В даний час він має дохід 1800 грн., які отримує, у зв`язку із доглядом за своєю матір`ю, яка повністю сліпа та є інвалідом першої групи.

Представник відповідача - адвоката Дулдієр О.А. в задоволенні позову просив відмовити, вказуючи на те, що підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав не має, адже це крайній захід, наявність заборгованості по аліментам не є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору:

Представник служби у справах дітей Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області Карналь А.Г. надала висновок щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та в судовому засіданні пояснила, що висновок про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підтримує, наразі відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 22 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку із викликом сторін (а.с.38).

Ухвалою від 20 грудня 2024 року витребувано докази (а.с.64).

Ухвалою від 04 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.83).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений факт підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.11, 13).

Згідно рішення Любашівського районного суду від 06 вересня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.9).

В судовому засіданні встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с.22)

За судовим наказом Любашівського районного суду від 26 квітня 2022 року із ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Як вбачається із розрахунку Савранського відділу ВДВС в Одеській області станом на 01 березня 2025 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 131673 грн. 76 коп. (а.с.25).

Із довідок закладу дошкільної освіти «Ромашка», який відвідують ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закладу дітей привозить та забирає мати, яка займається також їхнім навчанням та вихованням.

Згідно висновку від 25 лютого 2025 року, орган опіки та піклування Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області вважає недоцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його

малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.76-79).

Відповідно до характеристики , яка видана за місцем проживання ОСОБА_2 , останній характеризується позитивно, , проживає із матір`ю ОСОБА_7 , інвалідом 1 групи та здійснює за нею догляд (а.с.49-50).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не

спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають із матір`ю.

Позивач як на підставу позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , вказувала, що він не спілкується із дітьми, не цікавиться їхнім життям та не сплачує аліменти, проте всупереч приписів ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляючись від виховання синів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, вказуючи на те, що він бажає приймати участь у вихованні дітей, тому звертався до органу опіки та буде в подальшому знову звертатися, щоб йому визначили дні, коли він зможе зустрічатися із дітьми, адже із позивачкою склалися конфліктні відносини.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 звертався із заявою до комісії із питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Любашівської селищної ради , в якій просив встановити графік для спілкування із дітьми, за результатом розгляду якої комісія рекомендувала ОСОБА_2 звернутися до суду із зустрічним позовом (а.с.98-102).

Згідно висновку від 25 лютого 2025 року, орган опіки та піклування Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області вважає недоцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.76-79).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України).

Судом не встановлено, що відповідач є особою, який свідомо злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей.

Обставини ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.

У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, тощо. Також, не надано жодного доказу щодо обставин, які негативно характеризують відповідача, зокрема, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, перебування на обліку у зв`язку із вживанням алкогольних або наркотичних засобів, ведення аморального способу життя та інше.

Наявність заборгованості по аліментам не може бути самостійною підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх синів.

Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, суд не вважає достатніми та переконливими для застосування до відповідача такої крайньої міри впливу, як позбавлення батьківських прав відносно малолітніх синів.

З наявних матеріалів справи неможливо встановити, у чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених 164 СК України для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх синів, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Разом із тим, суд визнає за необхідне попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і покласти на Любашівську селищну раду Одеської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх синів.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на Любашівську селищну раду Одеської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Повний текст судового рішення складено 08.04.2025 року.

Суддя: Т.П. Дармакука