Провадження №: 2/755/932/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (далі - ТОВ «ФК «Суперіум») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16 вересня 2018 року № 0 в загальному розмірі 33 239,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 24 858,52 грн, заборгованість за процентами - 8 381,36 грн, та судові витрати у сумі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0.

20 лютого 2020 року на підставі договору факторингу № 164 АТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Олко-Лізинг» (далі - ТОВ «Олко-Лізинг») право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 вересня 2018 року № 0.

При цьому 20 лютого 2020 року між ТОВ «Олко-Лізинг» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено договір факторингу № 2002-Ф1, відповідно до якого ТОВ «Олко-Лізинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Суперіум» прийняло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором від 16 вересня 2018 року № 0.

Згідно реєстру боржників за договором факторингу від 20 лютого 2020 року № 164 та Реєстру боржників до договору факторингу від 20 лютого 2020 року № 2002-Ф1 розмір заборгованості

ОСОБА_1 становить 33 239,88 грн, з яких: 24 858,52 грн - заборгованість за кредитом; 8 381,36 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 33 239,88 гривень та судові витрати.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Суперіум» про витребування доказів, у зв`язку із необґрунтованістю.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження отримала особисто 26 серпня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «УкрСиббанк» із Анкетою-заявою на надання споживчого кредиту, у якій просила надати їй споживчий кредит «Револьверна кредитна картка» зі строком кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 17 000,00 грн, перший внесок 6 000,00 грн. Також просила АТ «УкрСиббанк» надати їй споживчий кредит з суми кредитного ліміту на суму 17 297,00 грн строком кредитування - 20 місяців.

У анкеті-заяві також зазначено інформацію про товар: ноутбук Acer Aspire F15; ПП Comfy Assist; Microsoft Win Hom; Бонус Comfy вартістю 22 998,00 грн, що передається в заставу банку, вартість предмету застави складає загальну ціну товарів.

Суд враховує, що Анкета містить персональні дані відповідача, відомості про місце роботи, середній дохід, склад сім`ї. Підписанням анкети-заяви відповідач надала згоду на використання при вчиненні правочину відтворення підпису уповноваженої особи та печатки АТ «УкрСиббанк» за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога підпису та печатки.

Водночас, Анкета-Заява про надання споживчого кредиту не містить дати заповнення такої, але містить особистий підпис клієнта ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписано споживачем ОСОБА_1 особисто 04 листопада 2017 року.

З паспорту споживчого кредиту від 04 листопада 2017 року встановлено, що банком запропоновано такі основні умови кредитування: тип кредиту - основний кредит (кредит) на суму 17 297,00 грн та додатковий кредит (кредитування рахунку, овердрафт) - до 50 000,00 грн; строк кредитування для основного кредиту складає 20 (без конкретизації способу обчислення), для додаткового кредиту - до 24 місяців з дати встановлення ліміту; мета отримання кредиту для основного кредиту - на придбання товару, для додаткового кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту для основного кредиту - шляхом оплати кредитодавцем з позичкового рахунку споживача, для додаткового кредиту - шляхом встановлення ліміту кредитування (овердрафту) на картковий рахунок; можливі форми забезпечення кредиту для основного кредиту - застава рухомого майна (товарів, придбаних за рахунок кредиту), для додаткового кредиту - без забезпечення; процентна ставка для основного кредиту складає 0,00001 % річних, для додаткового кредиту - 60 % річних; комісія за надання кредиту - 99,00 грн, комісія за надання довідок про стан розрахунків за кредитом щомісячно (смс) - 200,00 грн, комісія за управління кредитом - 518,91 грн від суми кредиту, комісія за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати ануїтетного платежу - до 500,00 грн (положення комісії застосовуються до основного кредиту); загальні витрати за кредитом для основного кредиту - 817,91 грн, для додаткового - 3 535,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача для основного кредиту - 17 815,91 грн, для додаткового кредиту - 11 535,00 грн; реальна річна процентна ставка для основного кредиту - 5,41 % річних, для додаткового - 45 % річних. Пунктом 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту з вказівкою на дату платежу та розмір такого платежу. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит викладено у пункті 6 паспорту споживчого кредиту.

У паспорті споживчого кредиту міститься примітка, що дата надання інформації - 04 листопада 2017 року, інформація зберігає чинність та є актуальною до 04 листопада 2017 року.

Суд враховує, що до матеріалів справи позивачем не долучено копії договору про надання споживчого кредиту, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та споживачем ОСОБА_1 . З відповідним клопотанням про витребування доказів позивач не звертався, про причини неможливості подання такого доказу не зазначив.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості встановити інформацію про договір, зокрема, дату його укладення, номер договору, а також погоджені між кредитодавцем та споживачем умови кредитування.

Водночас, у матеріалах справи наявний додаток № 1 до договору від 04 листопада 2017 року до Договору № 0, у якому Банк та ОСОБА_1 погодили розмір комісій за надання послуг з управління кредитом при отриманні (встановленні) та використанні кредиту, комісії за управління кредитом, комісії за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу, комісії за надання довідок про стан розрахунків за кредитними зобов`язаннями за договором, комісії за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою клієнта. Також сторони погодили графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту.

Також в матеріалах справи міститься лист від 04 листопада 2017 року, яким АТ «УкрСиббанк», в рамках договору про співробітництво від 02 січня 2011 року № Б1-У, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Комфі Трейд», відповідно до норм чинного законодавства України повідомляє про можливість своєчасної та повної сплати кредитних коштів відповідно до договору про надання споживчого кредиту від 04 листопада 2017 року № 0, укладеного з ОСОБА_1 на придбання товару/товарів, а саме: ноутбук Acer Aspire F15; ПП Comfy Assist; Microsoft Win Hom; Бонус Comfy, номер товарного чеку/рахунку № СФКІG-, загальна вартість товару - 22 998,00 грн, сума внеску клієнта - 6 000,00 грн. Кредитний продукт - Р20-24+. Загальна сума кредиту на придбання товару/товарів згідно кредитного договору становить 16 998,00 грн та буде сплачена ПАТ «УкрСиббанк» в строки та в порядку, обумовленому в договорі про співробітництво.

З видаткової накладної від 04 листопада 2017 року № ЧКІG1-0060 встановлено, що ТОВ «Комфі Трейд» відвантажив, а ОСОБА_1 прийняла товар ноутбук Acer Aspire F15 F-5-573G-512Н вартістю 16 249,17 грн, ПП Comfy Assist Акції зі строком дії 4 місяці за ціною 4 000,00 грн, Microsoft Win Hom 10 64 Bit Russian 1pk DSP OEI за ціною 3 499,00 грн, Бонус Comfy Бонусне накопичення на суму 162,49 грн. Загальна сума, з урахуванням знижки, складає 22 998,00 грн. Також наявне посилання на кредитний договір № 0, Укрсиббанк Р20-24.

Видаткова накладна містить особистий підпис ОСОБА_1 .

З матеріалів справи також встановлено, що 20 лютого 2020 року між АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Олком-лізинг» (Фактор) укладений договір факторингу

№ 164, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) відступає ТОВ «Олком-лізинг» (Фактор), а останній зобов`язується прийняти Права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами в паперовому вигляді (пункти

1.2, 1.2 договору факторингу). Право власності на права вимоги вважаються такими, вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі прав вимоги, за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором.

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 20 лютого 2020 року

№ 164 встановлено, що АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Олком-лізинг» (Фактор) прийняв на умовах, визначених договором, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором від 16 вересня 2018 року № 0 на суму 33 239,88 грн, з яких: заборгованість за основним боргом

- 24 858,52 грн, заборгованість за відсотками - 8 381,36 грн.

Також 20 лютого 2020 року між ТОВ «Олком-лізинг» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладений Договір факторингу № 2002-Ф1, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-лізинг» передає (відступає) ТОВ «ФК «Суперіум» в якості Нового кредитора за плату, а Фактор приймає належні ТОВ «Олком-лізинг» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі Боржників, укладеними між Первинним кредитором (кредитодавцем) і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором Фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, що вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимоги до боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 20 лютого 2020 року

№ 2002-Ф1, ТОВ «Олком-лізинг» передало ТОВ «ФК «Суперіум» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 вересня 2018 року № 0 на суму 33 239,88 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 24 858,52 грн, заборгованість за відсотками - 8 381,36 грн.

Зі змісту платіжного доручення від 19 лютого 2020 року № 449 вбачається, ТОВ «ФК «Суперіум» перерахувало на користь ТОВ «Олком-лізинг» 560 000,00 грн, як оплату за права вимоги за договором (без вказівки на реквізити такого договору).

21 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Суперіум» звернулося до ОСОБА_1 із досудовою вимогою про сплату заборгованості у розмірі 33 239,88 грн за договором від 16 вересня 2018 року

№ 0, укладеним із ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від

23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «Суперіум» зазначає, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором від 16 вересня 2018 року № 0 належним чином не виконала, у зв`язку із чим АТ «УкрСиббанк», на підставі договору факторингу від 20 лютого 2020 року № 164, відступило ТОВ «Олком-лізинг», яке, в свою чергу, відступило права вимоги до боржника ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Суперіум».

Як уже зазначалося раніше, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про укладення між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 кредитного договору від 16 вересня 2018 року № 0, погодження сторонами умов кредитування, а також доказів надання споживачеві ОСОБА_1 кредитних коштів на підставі такого договору, у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а також пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

З відповідними клопотаннями про витребування доказів позивач не звертався.

У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті

79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. При цьому, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі 755/18920/18.

За вказаних обставин, а саме у зв`язку з не доведенням позивачем факту укладення між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 кредитного договору від 16 вересня 2018 року № 0, надання кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведеного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 02 липня 2024 року № 282 про оплату судового збору на суму 2 422,40 грн.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України у зв`язку відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 517, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 229, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», ідентифікаційний код юридичної особи в адреса місцезнаходження: узвіз Вознесенський, буд. 23-А, прим. № 35, м. Київ, 04053.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 04 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова