Справа № 202/5788/21
Провадження № 2/202/18/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року у справі № 202/9253/15-ц, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 15.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист за даним рішенням суду, перебуває на примусовому виконанні у третьої особи. На даний час, присуджених рішенням суду аліментів, недостатньо для повноцінного утримання дитини, оскільки розмір даних аліментів значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

З метою недопущення погіршення матеріального стану дитини, на утримання якої стягуються аліменти, просить суд збільшити мінімальний розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стягнення 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року, для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М..

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 та витребувано від Департаменту міжнародного права Міністерства Юстиції України з подальшим зверненням до Міністерства юстиції Республіки Польща з запитом про надання інформації щодо місцезнаходження, місця роботи, джерел і розміру доходів громадянина України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до законодавства запитуваної Договірної сторони з моменту працевлаштування по теперішній час.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, натомість представник позивача адвокат Омелян О.О. подав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не запречує щодо ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 27 червня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 27 червня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим12 листопада 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського у правління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року, ухваленому у справі №202/9253/15-ц, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 15 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання даного рішення, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 202/9253/15-ц, який перебуває на примусовому виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (до зміни назви - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)), виконавче провадження № 50303403.

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В позовній заяві, як на підставу збільшення розміру аліментів, посилається на те, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, у зв`язку із працевлаштуванням в Республіці Польща, де за статистичними даними середня заробітна плата складає 5457,00 польських злотих , що в еквіваленті дорівнює близько 1205,57 Євро.

В результаті розгляду доручення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про проведення окремих процесуальних дій на території Республіки Польща щодо надання інформації щодо місцезнаходження, місця роботи, джерел і розміру доходів, відносно ОСОБА_2 , суду направлено лист про неможливість виконання даного доручення.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи, доводи позивача щодо покращення матеріального стану платника аліментів, відповідачем останнім спростовано.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, а Верховним Судом у постанові від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач просить змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми і стягнути з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням встановлених обставин справи, що передбачені ст. 182 СК України, те, що з моменту присудження стягнення аліментів, змінено прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлено мінімальний рекомендований розмір аліментів, суд вважає, що розмір аліментів в сумі 1000,00 гривень, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої дитини є недостатнім. При цьому, одержувачем аліментів заявлено позов про збільшення розміру аліментів, доводи якого в ході розгляду справи по суті, відповідач не оспорював та не спростовував.

За встановлених обставин, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, з позиції покращення матеріального становища дитини, суд вважає справедливим та обґрунтованим встановити розмір стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , 2008 р.н., повноліття.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень.

боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280, 282, 284, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року у цивільній справі № 202/9253/15-ц.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повногозаочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський