Справа № 347/469/25
Провадження № 2/347/413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі мотивуючи свої вимоги тим, що 22.12.2007 року вони з відповідачем, та на даний час перебувають в шлюбі. За час їх перебування в шлюбі в них народилось двоє дітей : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змушена звертатися до суду з позовною заявою оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає надавати кошти на утримання дітей. Для утримання дітей необхідні значні кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування , предметів гігієни та на інші потреби. Окрім того кошти необхідні і на придбання медикаментів для дітей, які відповідач не бажає надавати. Відповідач займається підприємницькою діяльністю та має можливість утримувати дітей. А тому вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття..

Позивачка в поданій на розгляд суду позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі , вимоги позову визнає частково, та згідний сплачувати в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 2500 грн на кожну дитину.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року , підтвердженням чого є копія свідоцтва про шлюбу (а.с.4).

За час перебування сторін в справі в шлюбі в них народилося 2-є дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами в справі не розірваний, але в провадженні суду перебуває на розгляді справа №347/2536/24 за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Провадження у цій справу зупинено у зв`язку із наданням сторонам терміну на примирення.

Копією свідоцтв про народження дітей (а.с.5, 6) стверджується, що батьком дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 являється відповідач в справі ОСОБА_2 .

Позивачка в позовній заяві посилається на той факт, що відповідач в добровільному порядку не бажає брати участь в утриманні дітей.

Факт проживання та утримання позивачкою неповнолітніх дітей відповідачем не заперечується.

Разом із тим суд враховує обґрунтування відповідача ОСОБА_2 подані ним у відзивіна позовну заяву (а.с.16-19) які долучені до матеріалів справи. Зокрема відповідач посилається на той факт, що на даний час він не працює, стабільного заробітку немає, являється інвалідом ІІ групи та не має змоги сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачкою оскільки і сам хворіє та потребує періодичного лікування в підтвердження чого долучив копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 209/25/797/В) віл 27.03.2025 року.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1,2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд при визначенні розміру аліментів враховує позицію відповідача викладену в поданому ним відзиві, стан його здоров`я. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та керуючись положенням ст. 184 СК України, розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 07.03.2025р., тобто з дня пред`явлення позивачкою в справі позову.

Враховуючи, що відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору то, враховуючи вищевикладене, судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати пов`язані із оплатою судового збору компенсуються за рахунок держави.

Стягнення аліментів розпочати з 07.03.2025 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк