ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/632/25 Справа № 177/710/24 Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/710/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Корчистої О.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вязанкіна Наталія Петрівна, на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року, яка постановлена суддею Коваль Н.В. у місті Кривому Розі області та повне судове рішення складено 05 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачкою ухвали суду. Роз`яснено, що у разі їх не усунення у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року позовну заяву повторно залишено без руху, у зв?язку з неповним виконання вимог ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року. Надано позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачкою ухвали суду. Роз`яснено, що у разі їх не усунення у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачці, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 12 липня 2024 року.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вязанкіна Н.П., просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись те, що, на виконання ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року, позивачкою було надано уточнену позовну заяву, тобто виконано вимоги суду. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції взагалі не вказав, які ж вимоги ухвали суду від 12 липня 2024 року залишились не виконаними позивачкою та які недоліки позовної заяви не усунуто.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування, не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України та позивачка ОСОБА_1 , у встановлений ухвалою суду від 12 липня 2024 року термін, не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, а саме: позивачка звертається до суду із вимогою про визнання за нею права власності на 1/4 частину нерухомого майна, проте не зазначає повну адресу розташування домоволодіння, зазначивши його місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення назви вулиці; позовна заява не містить: відомостей про наявність або відсутність у сторін по справі електронного кабінету; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлої ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0724, та на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , так як відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна - земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу по справі; свідоцтва про смерть ОСОБА_4 отриманого в Україні, або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_4 , яка померла за межами України, що передбачено Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5, або відомостей про реєстрацію смерті громадян України, померлих за кордоном, яка провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання, що передбачено Інструкцією про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 за № 32/5/101; зазначення ціни позову, так, як позов підлягає грошовій оцінці. Крім того, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , проте, в порушення ст. 53 ЦПК України, не залучає до участі при розгляді справи у якості третьої особи ОСОБА_3 , який є співвласником зазначеного нерухомого майна, оскільки рішення суду може вплинути на права та обов`язки останнього. Також, в порушення ст. 177 ЦПК України, позивачка звертається до суду із трьома позовними вимогами майнового характеру, проте не сплачує судовий збір за кожну позовну вимогу, що передбачено ЗУ «Про судовий збір».

На виконання вимог ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року, позивачка ОСОБА_1 надала уточнену позовну заяву та клопотання про витребування доказів (а.с. 35-41).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року позовну заяву повторно залишено без руху.

Залишаючи повторно позовну заяву ОСОБА_1 буз руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України та позивачкою не виконано у повному обсязі вимог ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року, а саме: судовий збір сплачено не у повному обсязі та, залучаючи до справи третю особу ОСОБА_3 , позивачка, в порушення ст. 177 ЦПК України, не надає копію позовної заяви з додатками для направлення ОСОБА_3 та документи підтверджуючі повноваження представника позивачки - адвоката Вязанкіної Н.П., із зазначенням РНОКПП останньої, як це передбачено ст.ст. 14, 175 ЦПК України.

24 липня 2024 року, на виконання вимог ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року, позивачкою ОСОБА_1 надано суду уточнену позовну заяву, із додатками для ОСОБА_3 , а також копію доручення, паспорту, РНОКПП ОСОБА_5 (а.с. 50), та матеріали справи не містять відповідного Акту суду щодо відсутності вказаних додатків при надходженні до суду уточненої позовної заяви, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що у цій частині вимоги ухвали суду виконано у повному обсязі.

При цьому, колегією суддів встановлено, що ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року запропоновано позивачці ОСОБА_1 сплатити судовий збір у розмірі по 1 211,20 грн. за кожну вимогу майнового характеру, оскільки, на час звернення до суду із позовними вимогами про визнання за позивачкою права власності на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0724, та визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відома оціночна вартість нерухомого майна.

Разом з тим, судом не враховано, що, згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Пунктом 13 вказаної постанови визначено, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому, судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання за позивачкою права власності на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0724, та визнання права власності на частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час звернення до суду із даним позовом, не відома оціночна вартість вказаного нерухомого майна.

Згідно частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, розмір судового збору суд мав визначити попередньо, з урахуванням наведених правових норм, виходячи із загальної суми всіх вимог, що не було враховано судом.

За таких обставин, правові підстави для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування були відсутні.

До того ж, як вірно наголошено в апеляційній скарзі, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції взагалі не вказав, які ж вимоги ухвали суду від 12 липня 2024 року залишились не виконаними позивачкою та які недоліки позовної заяви не усунуто.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивачки на вільний доступ до правосуддя, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для подальшого розгляду та вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Колегія суддів не вирішує питання про розподіл судових витрат у справі, оскільки, згідно ч. 13 статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, якщо, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, а у даному випадку справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вязанкіна Наталія Петрівна,- задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 рокускасувати та направити матеріал за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкуваннядо Криворізького районного суду Дніпропетровської областідля продовження розгляду та для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Головуючий:

Судді: