Справа № 744/541/24
Провадження № 2-о/744/1/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарях судового засідання Кекух А. А., Савченко С. І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Голика Є. В.,

представника заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Федоренка О. Ю. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області цивільну справу окремого провадження за заявою представника заявника адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах заявника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Голик Євген Валерійович в інтересах заявника, ОСОБА_1 , пред`явив до Семенівського районного суду Чернігівської області в порядку окремого провадження заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив: «встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Прип`ять Київської області УРСР, та постійно проживав в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та проживає в Україні з вказаної дати по теперішній час.

В обґрунтування своєї вимоги представник заявника зазначив про те, що з 1989 року заявник постійно проживає на території Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району (раніше Семенівський район) Чернігівської області, куди переїхав з міста Прип`ять Київської області. Паспортом громадянина України заявник не документувався. В травні 2024 року заявник звернуся до Корюківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України після досягнення 18-річного віку. Але в документуванні паспортом заявнику було відмовлено з тієї підстави, що органами міграційної служби не може бути встановлена особа заявника, а також не підтверджено факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, через що йому було рекомендовано, зробити це в судовому порядку. Факт того, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Прип`ять Київської області УРСР, та станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно проживає на території України, підтверджується наступним. Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Прип`ять Київської області УРСР.У 1989 році заявник разом з матір`ю переїхав жити до села Іванівка Семенівської міської об`єднаної територіальної громади, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де проживав по 2006 рік. У 1992 році заявник вступив до першого класу Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, яку закінчив у 2002 році. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області № 132 від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав в селі Іванівка Семенівського району Чернігівської області з 1989 по 2006 роки. Довідка видана на підставі погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2006-2010 року. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області № 18-09/133 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживає по АДРЕСА_1 з 2006 року. Довідка видана на підставі погосподарської книги за 2021-2025 роки.

Таким чином на час проголошення Незалежності України (24.08.1991 р.) та набрання чинності Законом України № 2235-ІІІ «Про громадянство України» (13.11.1991 р.) заявник в неповнолітньому віці проживав в Україні, але відповідного документа (паспорт громадянина України) про його українське громадянство у нього немає. Після проголошення Незалежності України заявник з території України жодного разу не виїздив.

Встановлення факту постійного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року по даний час заявнику потрібне для отримання паспорта громадянина України, оскільки на його зверненні йому було відмовлено у видачі паспорта через те, що він не може засвідчити своє перебування у громадянстві України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону Україну «Про громадянство України» і може пов`язуватись із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспортів громадянина колишнього СРСР відмітки про Прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 p., проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У п. 44 вказаного вище «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного, проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їx встановлення; заявник нe має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення особи заявника потрібне заявнику для отримання паспорта громадянина України, оскільки йому було відмовлено у видачі паспорта через те, що у нього немає документа, що посвідчує його особу, а органами ДМС встановити особу не стало можливим.

Відповідно до підпункту 7 пункту 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» заявник для оформлення паспорта громадянина України вперше має подати рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Пунктом і постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження; розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в окремому провадженні про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Оскільки встановити юридичний факт, а саме встановлення особи заявника та проживання на території України може тільки суд, тому заявник змушений звернутися до суду з цією заявою, і тільки після встановлення судом вказаного факту він зможе отримати паспорт громадянина України.

Ухвалою судді від 13 червня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Голик Євген Валерійович заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та дав пояснення, яке вказує на те, що заява, на його думку, може бути задоволена за обставин викладених у ній.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити та дав пояснення, яке вказує на те, що заява, на його думку, може бути задоволена за обставин викладених у ній.

Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області головний спеціаліст сектора юридичного забезпечення Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Федоренко Олександр Юрійович в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у судовому засіданні пояснив, що у вирішенні вищевказаної заяви він покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що знає заявника ОСОБА_1 з дитинства. Заявник приїхав проживати в село Іванівка Семенівського району Чернігівської області разом з матір`ю, братом та вітчимом приблизно у 1989 році та проживав там станом на 24 серпня 1991 року.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_1 є її сином. Він народився у місті Прип`ять Київської області. Після аварії на Чорнобильській АЕС вона разом з сином переїхала в селище Дружне Пуховицького району Мінської області Білоруської РСР. У 1989 році вони переїхали в село Іванівка Семенівського району Чернігівської області. Станом на 24 серпня 1991 року вина разом з сином проживала в селі Іванівка Семенівського району Чернігівської області.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити заяву за наведених у ній обставин, які суд вважає доведеними, через те, що вони у повному обсязі підтверджуються даними зазначених вище документів, які були досліджені судом у судовому засіданні.

Судом встановлено, що з 1989 року заявник постійно проживає на території Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району (раніше Семенівський район) Чернігівської області, куди переїхав з міста Прип`ять Київської області. Паспортом громадянина України заявник не документувався. В травні 2024 року заявник звернуся до Корюківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України після досягнення 18-річного віку. Але в документуванні паспортом заявнику було відмовлено з тієї підстави, що органами міграційної служби не може бути встановлена особа заявника, а також не підтверджено факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, через що йому було рекомендовано, зробити це в судовому порядку. Факт того, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Прип`ять Київської області УРСР, та станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно проживає на території України, підтверджується наступним. Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Прип`ять Київської області УРСР.У 1989 році заявник разом з матір`ю переїхав жити до села Іванівка Семенівської міської об`єднаної територіальної громади, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де проживав по 2006 рік. У 1992 році заявник вступив до першого класу Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, яку закінчив у 2002 році. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області № 132 від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав в селі Іванівка Семенівського району Чернігівської області з 1989 по 2006 роки. Довідка видана на підставі погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2006-2010 року. Згідно довідки Семенівської міської ради Чернігівської області № 18-09/133 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживає по АДРЕСА_1 з 2006 року. Довідка видана на підставі погосподарської книги за 2021- 2025 роки.

Таким чином на час проголошення Незалежності України (24.08.1991 р.) та набрання чинності Законом України № 2235-ІІІ «Про громадянство України» (13.11.1991 р.) заявник в неповнолітньому віці проживав в Україні, але відповідного документа (паспорт громадянина України) про його українське громадянство у нього немає. Після проголошення Незалежності України заявник з території України жодного разу не виїздив.

Встановлення факту постійного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року по даний час заявнику потрібне для отримання паспорта громадянина України, оскільки на його зверненні йому було відмовлено у видачі паспорта через те;, що він не може засвідчити своє перебування у громадянстві України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону Україну «Про громадянство України» і може пов`язуватись із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспортів громадянина колишнього СРСР відмітки про Прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 p., проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У п. 44 вказаного вище «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного, проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їx встановлення; заявник нe має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення особи заявника потрібне заявнику для отримання паспорта громадянина України, оскільки йому було відмовлено у видачі паспорта через те, що у нього немає документа, що посвідчує його особу, а органами ДМС встановити особу не стало можливим.

Відповідно до підпункту 7 пункту 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» заявник для оформлення паспорта громадянина України вперше має подати рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Пунктом і постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження; розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в окремому провадженні про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Оскільки встановити юридичний факт, а саме встановлення особи заявника та проживання на території України може тільки суд, тому заявник змушений звернутися до суду з цією заявою, і тільки після встановлення судом вказаного факту він зможе отримати паспорт громадянина України.

Будь-якого спору про право з матеріалів цивільної справи не вбачається, тому підстави для залишення заяви без розгляду відсутні.

За таких обставин суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника заявника адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах заявника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Прип`ять Київської області УРСР, та постійно проживав в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та проживає в Україні з вказаної дати по теперішній час.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник заявника - адвокат Голик Євген Валерійович, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа:

Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Шевченка, будинок 51-А, місто Чернігів, 14005).

Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2025 року.

Суддя: С. В. Смага