Єдиний унікальний номер судової справи: 488/4266/23
Номер провадження 22-ц/812/538/25
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Крамаренко Т.В.

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року, ухвалене по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № /751774 від 18.11.2021р. в розмірі 14 287,50 грн., з яких: 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 787,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 18564-11/2021 від 23.11.2021р. в розмірі 40 200,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № від 26.11.2021р. в розмірі 94 220,91 грн., з яких: 13 488,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 80 731,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі: 148 708,41 грн. В іншій частині відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 20 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Яковлева І.О. через відділення поштового зв`язку подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому, до апеляційної скарги було долучено заяву про поновлення строку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2025 року підстави, наведені адвокатом Яковлевою І.О. в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року визнано неповажними, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року залишено без руху. Запропоновано ОСОБА_1 у строк, що не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ним копії даної ухвали надати заяву про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів поважності.

Вказану ухвалу суду було доставлено до електронного кабінету адвоката Яковлевої О.Л. 10 березня 2025 року.

22 березня 2025 року адвокат Яковлева І.О. подала через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована апеляційним судом 24 березня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про усунення недоліків, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно частини 1 статті 354 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Правилами частин 2, 3 статті 354 ЦПК передбачені умови, за яких пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлено.

За змістом частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з системи «Електронний суд» 26 грудня 2024 року Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено оскаржуване судове рішення, та того ж дня судом було направлено до системи Електронний суд. Згідно картки руху документу, датою доставки судового рішення до «Електронного суду є 28 грудня 2024 року.

Згідно даних з підсистеми «Електронний суд» адвокат Яковлєва І.О. є зареєстрованим користувачем даної системи, а тому враховуючи те, що 28 грудня 2024 року було вихідним днем, принаймні з 30 грудня 2024 року мала можливість ознайомитися з повним текстом рішення.

Крім того, відповідно до офіційного сайту Єдиний державний реєстр судових рішень з 30 грудня 2024 року забезпечено надання загального доступу до рішення суду.

За такого, з урахуванням положень ч.2 ст. 354 ЦПК України адвокат Яковлєва І.О. в інтересах ОСОБА_1 мала звернутись до суду з апеляційною скаргою протягом тридцяти днів з 31 грудня 2024 року.

Між тим, апеляційна скарга адвокатом Яковлевою І.О. подана до Миколаївського апеляційного суду 20 лютого 2025 року, шляхом направлення її через відділення поштового зв`язку.

За вказаних обставин, в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2025 року були визнані безпідставними твердження адвоката Яковлевої І. О. про те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадження без виклику сторін, оскільки як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2023 року, розгляд справи призначено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, адвокат активно приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, про що свідчать подані нею, зокрема, заява про відкладення розгляду справи, про ознайомлення з матеріалами справи, відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив.

Разом з тим, не заслуговують на увагу, посилання адвоката Яковлевої І.О. в заяві про усунення недоліків від 22 березня 2025 року на те, що дана справа не була додана до її електронного кабінету, оскільки як вбачається з паперових матеріалів даної справи, адвокат Яковлева І.О. принаймні 02 грудня 2024 року мала доступ до даної справи, оскільки саме цього дня подала через систему «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив (а.с.150).

З урахуванням встановленого, Яковлева І.О. уклавши з Вашиним О.Л. 08 листопада 2023 року договір про надання правової допомоги № 7 та здійснюючи представництво його інтересів в суді першої інстанції повинна була в розумний період часу та з належною зацікавленістю ознайомитись з ухваленим по справі рішенням та визначитись разом з ОСОБА_2 щодо його оскарження.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі (Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява №32053/13.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього права можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99 п. 46 рішення).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п. 42 рішення).

Європейський Суд неодноразово підкреслював, що в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року). Навіть у разі неповідомлення сторін про прийняті рішення у їхній справі, можливість поновлення строку на оскарження не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, при вирішенні питання про поважність причин, які зумовили порушення строку, необхідно виходити з того, наскільки зазначені заявником причини є об`єктивними та дійсно перешкоджали або значно ускладнювали дотримання передбаченого законом строку, адже поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії.

В цьому разі установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в процесі розгляду таких справ сприяє досягненню юридичної визначеності у правовідносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого учасник справи може оскаржити судове рішення; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду в порядку апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, воно набирає чинності та пред`являється до виконання зацікавленою особою. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

За таких обставин поважними причинами пропуску цього строку можуть бути визнаними лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до апеляційного суду зі скаргою починається з дня, наступного після проголошення рішення суду першої інстанції, а його пропуск з доведення цією особою обставин поважності його пропуску, тобто обставин незнання особи про постановлення оскаржуваного рішення та як наслідок цих обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2023 року зроблених під час розгляду справи № 643/5369/16 відновлення апеляційного провадження ініційованого особою з пропуском строків є порушенням процесуального законодавства та порушенням основних принципів судочинства.

За наведених обставин та аналізуючи норми процесуального права, які регулюють вирішення питання про поновлення строку на право апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апелянтом пропущений процесуальний строк, передбачений на оскарження рішення суду першої інстанції, і наведені причини його пропуску не є поважними, оскільки адвокат Яковлева І.О. має зареєстрований електронний кабінет, а тому мала можливість своєчасно ознайомитися зі змістом оскаржуваного рішення суду та звернутися до суду з апеляційною скаргою у встановлені законом строки.

А крім того, інших поважних причин пропуску строку, з наданням доказів поважності адвокатом Яковлевою І.О., після залишення апеляційної скарги без руху, у встановлений строк не надано.

За такого, у поновленні пропущеного процесуального строку на оскарження рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року та у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2024 року, ухвалене по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова