Провадження № 2/638/1889/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудка Є.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зміну способу участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позов, в обґрунтування якого вказує, що він та відповідачка є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідачка не дозволяла йому бачитися та спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. 21.09.2022 рішенням виконкому ЗМР встановлено порядок участі батька у вихованні малолітнього сина. Вказане рішення відповідачка не виконувала, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Рішенням суду від 08.05.2023 визначено прядок участі батька у вихованні дитини. Однак відповідачка продовжує порушувати його права, рішення суду не виконує. Під різними приводами не дає можливість спілкуватися з сином, неодноразово переносила зустрічі, посилалася на те, що дитина хворіє або втомилася, або погана погода, або відповідачка погано себе почуває. Коли він приходить до місця проживання дитини відповідачка не відчиняє двері, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв`язку з такими протиправними діями він неодноразово звертався до правоохоронних органів, також звертався до служби у справах дітей. Своїми діями відповідачка не тільки порушує його права, а й робить неможливим виконання батьківських обов`язків перед сином. Дитині виповнилося три роки, він досяг віку, в якому постійна присутність порядок з ним матері не є необхідною. Його син та він є людьми однієї статі, що полегшує догляд за дииною. Також він вважає, що участь батька у вихованні сина є вкрай важливою, саме батько зобов`язаний готувати сина до подальшого життя та виховувати у сина чоловічі якості, таке вихованні повинно відбуватися якомога раніше. У зв`язку з чим позивач просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина, а саме: перебування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_7 без присутиності матері з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька у кожну першу та третю суботі місця з 15-00 год. до 20-00 год, кожну другу та четверту неділю. Місця з 15-00 год. до 20-00 год., щопонеділка з 18-00 год. до 20-00 год., щочетверга з 18-30 год. до 20-00 год.; надати ОСОБА_1 можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з сином ОСОБА_6 не менше трьох годин протягом дня в день народження дитини, без присутності матері, за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або іншій угодженій сторонами території; надати ОСОБА_1 можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з сином ОСОБА_6 не менше трьох годин протягом дня у день народження батька, у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері.

06.11.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний позов передано в провадження судді Семіряд І.В.

08.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова витребувано у Міністерства соціальної політики України щодо взяття на облік ВПО ОСОБА_3

19.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

13.01.2025 відповідач ОСОБА_3 подала відзив, в обгрунтування якого вказала, що з позовом не погоджується. З моменту набрання судовим рішенням законної сили і до 13.01.2025 графіком було передбачено 134 зустрічей. Із усіх зустрічей реально відбулося 54. 73 зустрічей не відбулося з огляду на те, що позивач на них просто не з`явився, без будь-яких попереджень чи узгоджень, що негативно впливає на дитину. Дитина приходить чекає тата, але батько в результаті не з`являється. Ще 5 зустрічей не відбулося з огляду на поважну причину пов`язану із забезпечення безпеки дитини, адже у вказаний час була оголошена повітряна тривога і першочерговим було забезпечити дитині безпеку. І лише 2 зустрічі із 134 дійсно було перенесено відповідачем із поважних причин, одного разу відповідач з дитиною були відсутні у місті, бо їздили на відпочинок, а іншого разу - через хворобу дитини на застуду. Навіть коли переносили зустрічі, з урахуванням вказівок позивача і враховуючи режим дня дитини, позивач просто не приходив. Також позивач зазначає, що її викликали представник служби по справах дітей, де вона надавала детальні пояснення щодо участі батька у вихованні дитини. Твердження відповідача, що коли він приходить до місця проживання дитини, відповідачка не відчиняє двері, не відповідає дійсності. Відповідач жодного разу не проігнорувала позивача коли він приходив, у встановлений для зустрічей час. Цілодобову доступність відповідача та дитини забезпечити неможливо з огляду на працевлаштованість відповідача, наявність власного графіку у дитини та низку інших справ. Кожну зустріч, яка відбулася, задокументовано. Дитині дійсно виповнилося три роки, однак це жодним чином не означає, що дитина не потребує уваги та присутності матері, в силу віку дитина не може потурбуватися про себе, а батько не може вчасно та якісно відреагувати на потреби дитини та не маж бажання цього робити. Враховуючи поведінку батька у минулому та його поведінку на зустрічах з дитино, коли він не міг навіть своєчасно супроводити дитину до туалету, коли вона того потребувала, його зустріч без присутності матері несуть для дитини лише шкоду та не відповідають її інтересам. Дитину проти батька ніхто не налаштовує. Графік, який просить призначити позивач не відповідає інтересам дитини, у дитини є свої вподобання та звички, які формують її спосіб життя та режим. Син має денний сон, тому зустрічі з 15-00 год. до 20-00 год. неможливі. Часті пізні зустрічі, що завершуються о 20-00 год. також суперечать інтересам дитини, адже він повинен лягати спати вчасно. Задля виконання графіку відповідачка створила належні умови, навіть змінила графік роботи. Зустрічі дитини з батьком за місцем проживання батька є неможливими. Батько на будь-які питання про нього та його життя не відповідає, можливості отримати таку інформацію у інший спосіб у відповідача немає. Відповідачу не відомо коло спілкування позивача, його оточення та умови проживання. Враховуючи його минулу поведінку (у тому числі, що стосується питання наркотичних речовин) відпустити дитину наодинці з батьком невідомо куди та невідомо до кого неможливо та небезпечно. Позивач має заборгованість по аліментам, графік зустрічей не виконує, на потреби дитини не реагує. Після випадку коли батько допустив скидання візка з дитиною зі сходів під`їзду житлового будинку і дитина впала з візка (дитині було три тижні) залишити дитину наодинці з батьком видається неможливим. Навіть після того, навіть зараз, володіючи інформацією, що ворог постійно завдає ударів по місту Харкову, знаючи кількість жертв, особливо дітей, позивач наполягає на зустрічі під час повітряної тривоги, а у разі відсутності з дитиною під час тривоги викликає поліцію. За таких умов будь-яка можливість зустрічей дитини з батьком за його місцем проживання, та/або без присутності матері виключається, вказане є небезпечним для дитини та не відповідає її інтересам. Відповідач просила відмовити у задоволені позову.

21.01.2025 представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що в своєму позові позивач вказував, що відповідачка постійно під різними приводами не дає йому можливості спілкуватись з сином, неодноразово переносила зустрічі посилаючись на те, що дитина хворіє, або втомилась, або погана погода, або сама відповідачка себе погано почуває. Коли позивач приходе до місця проживання дитини, відповідачка не відчиняє двері квартири, на телефонні дзвінки не відповідає. Вказане вище підтверджується перепискою позивача з відповідачкою, зокрема й тією, що була долучена відповідачкою до відзиву. У своїх повідомленнях про те, що «сегодня не получится, заняты» відповідачка навіть не повідомляє позивача про причини відмови йому у зустрічі з сином. Крім того, з доданих до відзиву скриншотів переписки видно, що позивач неодноразово намагається телефонувати відповідачці, але вона з незрозумілих причин не відповідала. Також позивач неодноразово запитував відповідачку чому вона не дає йому бачитись з сином за місцем його мешкання, хоча такий спосіб був визначений рішенням суду. На ці звернення позивача до відповідачки остання не відповідає та пояснень не надає. Кілька разів, коли позивач вже був за місцем мешкання дитини у визначений судом час для зустрічі, відповідачка не відчиняла йому двері та не відповідала на дзвінки. Через це позивач вимушений був звертатись до поліції. Вказане не спростовується, а навпаки підтверджується самою відповідачкою у додатках до відзиву - копією заяви від 27.03.2023. Твердження відповідача, що дитина у силу віку не може самостійно потурбуватися про себе, забезпечити свої інтереси та потреби, а батько не може якісно та своєчасно відреагувати на потреби дитини та не має бажання цього робити, нічим не доводяться та не відповідають дійсності. Відповідачка на зустрічі позивача з дитиною постійно приходить зі своїми батьками. Батько позивачки створює конфліктні ситуації, через які відбуваються їх свари д позивачем. Все це бачить дитина, що негативно впливає на неї та її ставлення до свого батька. Один з таких випадків потрапив на камеру відеоспостереження, відеозапис додається. На цьому запису добре видно, що батько відповідачки кілька разів вибивав з рук позивача телефон, через що він розбився. Це відбувалось на очах дитини та відповідачки, але остання ніяк не реагувала на такі дії свого батька. Подібні конфлікти були неодноразово, через один з них позивач звернувся до поліції із заявою, що підтверджується витягом з ЄРДР. Вважаю, що зустрічі позивача з дитиною в присутності матері, коли вона приходить на них разом зі своїми батьками, під час яких через провокативну поведінку останніх відбуваються конфлікти, можуть лише нашкодити дитині та зіпсувати стосунки дитини та батька. Оскільки дитина вже досягла трирічного віку та не потребує постійної присутності матері, вважаю що позивач, як батько, має право на зустрічі зі своїм сином без присутності матері. Такі зустрічі будуть мати позитивні наслідки для стосунків батька та сина та ніяким чином не можуть нашкодити дитині. Також у відзиві відповідачка зазначає, що позивач в минулому був затриманий за справу з наркотичними речовинами. Вважаю такі твердження відповідачки обурливими! Ніякої конкретної інформації з цього приводу відповідачкою не зазначено. Ці її твердження нічим не доводяться! Позивач ніколи наркотичних речовин не вживав. доводи, викладені відповідачкою у відзиві, є необґрунтованими та нічим не доведеними. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 просить задовольнити в повному обсязі.

28.01.2025 представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заперечення на відповідь на відзив, у яких вказав, що з аргументами та твердженнями, викладеними у відповіді на відзив, не погоджується, у задоволенні позовних вимог в повному обсязі заперечує з огляду на наступне. У відповіді на відзив також зазначено, що численні випадки невиконання судового рішення та створення перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджуються листуванням сторін, знімки екрану якого додаються. Однак, варто зауважити, що додані знімки листування не містять доказів вказаних численних порушень, які «постійно» нібито вчиняє Відповідач. Вказані випадки, на які посилається Позивач, що нібито підтверджується доданим ним листуванням, мали місце до 13.09.2023 року, тобто до постановленням судом рішення, про порушення якого заявляє Позивач. Після постановлення зазначеного рішення, як відображено на знімках екрану, було лише одне таке повідомлення - від 18.09.2024 року, час відправлення - 13:28 (знімок екрану 6 та 7). Варто зауважити, що при цьому зустріч було навіть не скасовано, а лише перенесено, що було викликано виключними та непередбачуваними обставинами - загрозою обстрілу та оголошеною повітряною тривогою. Усі випадки, коли зустрічі не відбувались або відбувались не за планом були пов`язані із наявністю реальної загрози життю дитини через ворожі обстріли та оголошені повітряні тривоги, про що вже неодноразово зазначалось Відповідачем та підтверджується як листуванням, так і історією повітряних тривог. Отже, Позивачем не доведено наявність обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Більше того, знімки екрану, додані Позивачем, містять численні артефакти, нечіткості зображення, накладення сторонніх об`єктів спотворення зображення. Усе вказане може свідчити, у тому числі, про те, що вказані зображення було відредаговані та/або змінені, що ставіть під сумнів достовірність зазначених доказів. З огляду на таке, існує очевидна необхідність у підтвердженні справжності зазначених доказів та їх достовірності. Крім того, Позивачем уже вкотре зазначається про те, що коли позивач вже був за місцем мешкання дитини, відповідачка не відчиняла йому двері та не відповідала на дзвінки. Як вже було вказано Відповідачем у відзиві на позовну заяву, протягом усього часу Відповідач жодного разу не проігнорувала Позивача, коли він приходив у встановлений для зустрічей час, жодних доказів зворотного Позивачем не надано та не може бути надано з огляду на те, що вказаних подій просто не було. Цілодобову доступність Відповідача та дитини за адресою місця проживання, попри ймовірні очікування Позивача, забезпечити неможливо з огляду на працевлаштування Відповідача, наявність власного графіку у дитини та низку інших справ. Позивач також заперечує, що дитина в силу віку не може самостійно потурбуватись про себе, забезпечити свої інтереси та потреби, а батько не може якісно та своєчасно відреагувати на потреби дитини та не має бажання цього робити, а присутність матері вважає необов`язковою. Жодних доказів чи підтверджень цьому не наводить, лише «не погоджується». Як вже зазначала Відповідач, абсолютно кожна зустріч, які реально відбулись, була ретельно задокументована Відповідачем, фотографії із кожної зустрічі є у наявності у Відповідача та вибірково додаються до цього позову та за необхідності можуть були надані суду за запитом останнього. Крім того, як також вказувалось Відповідачем, нею були написані заяви до служби стосовно поведінки батька під час зустрічей. батько ігнорує фізіологічні потреби дитини, позивач не розуміє що каже дитина і перепитує у Відповідача «а що він сказав?». Дитині наодинці з позивачем некомфортно, максимум хвилин 10 може бути наодинці, а потім очима шукає маму і кличе до нього. Без присутності матері, Відповідача, дитина не відчуває себе комфортно та безпечно. Позивач продовжує умисно шкодити здоров`ю дитини. Позивачеві була надана інформація стосовно того, що неможна дитині, але він ігнорує і продовжує робити те, що не можна, але хочеться Позивачеві. Тому, якщо зустрічі будуть без присутності матері це може призвести до негативних наслідків для здоров`я дитини та спричинення стресу. Позивач дасть дитині те, чого не можна, а наслідки його не цікавлять, а в силу того, що позивач мав справу з наркотичними речовинами, то взагалі не відомо, що зробить з дитиною. Про факт затримання позивача за наркотичні речовини кожен раз патрульні нагадують та озвучують. раніше вже зазначалось, які вчинки позивач робив, знаходячись вдома з дитиною. Він знаходячись з дитиною на руках викликав поліцію з приводу того, що йому не дають бачитись з дитиною. Приїзд поліції та подальші дії Позивача викликали стрес у дитини, а наслідки цього мали довготривалий ефект, дитина гостро реагувала на шум, одразу лякалась та плакала, як при присутності батька. Вказане, у тому числі, спричинило розлад сну у дитини та порушення режиму її дня. із вказаного відеозапису жодним чином не можна зробити висновок про причини конфлікту, події, які йому передували, реальні наміри сторін та винуватця вказаних подій. За вказаними обставинами Позивачем не було додано вироку суду у вказаній справі чи будь-якого іншого документа, який б встановив відповідні обставини, а найголовніше - вину Відповідача. Варто зауважити, що взаємовідносини Позивача з третіми особами та обставини, які з них випливають, не є предметом розгляду у цій справі. Відповідач жодним чином не впливає та не зобов`язана впливати на ставлення третіх осіб до Позивача. Відповідач не має жодного стосунку до їх конфлікту і не зобов`язана його вирішувати. Крім того, Позивачем не доведено того факту, що «Відповідачка на зустрічі позивача з дитиною постійно приходить зі своїми батьками», а, тим більше, що якимось чином умисно використовує це для перешкоджання Позивачу у спілкуванні з дитиною. Позивач намагається використати один конфлікт з третіми особами з метою відвернути увагу суду від дійсно важливих обставин справи. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

28.12.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі.

02.02.2023 ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначила що у позові приховано факт неодноразових конфліктних ситуацій з причини багаторазової відсутності ОСОБА_1 вдома протягом нічного часу та декількох днів поспіль, особливо з моменту народження дитини, застосування фізичної сили позивачем стосовно мене, щоденне вживання алкоголю. Позивачем приховано факт подачі апеляційної скарги на рішення суду про стягнення аліментів, відсутність матеріальної допомоги у період вагітності, відсутність допомоги для підготовки до пологів, відсутність будь- якої підтримки у придбанні речей для дитини. Позивач вимагав від неї сплатити йому 50% від отриманих декретних виплат, відсутність взагалі уваги та будь- якої допомоги з початком військової агресії. 24.02.2022, коли почалась війна, він самоусунувся від будь- яких дій, пов`язаних з дитиною, не цікавився де саме ми з дитиною, чи живі ми, чи потребували допомоги, чи є в дитини їжа, вода та памперси, чи потребували ми медичної допомоги, позивач покинув нас на призволяще власну новонароджену дитини в такі страшні для всієї країни часи. Вона змушена була надавати пояснення з приводу безпідставних та ганебних заяв позивача, поданих як до органу та піклування, так і до поліції. У рішенні органів опіки були визначені години зустрічні, а місце зустрічні мав погодити додатково. При виклику поліції позивач умисно спотворював обставини його звернення з приводу ймовірного перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною, а саме не повідомив поліції про надісланні попередження щодо неможливості зустрічей з поважних причин. 12.02.2022 позивач приходив спілкуватись з дитиною, проте замість спілкування викликав поліцію, перебуваючи у квартирі поряд з дитиною. Під час зустрічей за графіком, позивач поводився агресивно, штовхав візок з дитиною, його грубий тон, сердиті окрики, різкі рухи, «смикання» призводять до появи у сина сліз, вередування, дратливості, істерики, що призводить до погіршення настрою та сну, на зауваження позивач не реагує. Позивач приховує від суд факт умисного зневажання фізіологічних потреб дитини, порушення режиму дня, таких як сон та годування. Для розвитку дитини, одним із головних моментів, потрібні режим харчування та корисна, якісна їжа, проте ОСОБА_1 на години харчування просить надати новий графік зустрічей. Позивач свої інтереси ставить вище за інтереси та потреби дитини. Позивач приховує свої вимоги до неї за будь- яких умов, не дивлячись на повітряну тривогу, емоційний та фізичний стан дитини, погодні умови, виходити на вулицю за вказаними у рішенні опіки графіком. На позивача оформлено протокол за ст. 173-2 КУпАП. Позивач приховано від суду факт падіння дитини разом з візочком сходами в під`їзді. Саме після цієї події я щосили оберігаю дитину від повторення подібних дій з боку ОСОБА_1 . Особливого занепокоєння викликала недбалість батька, який був обізнаний про операцію на черепі, яку син переніс тижнем раніше. Після падіння, дитина потребує періодичного огляду лікарів, проте ОСОБА_1 , взагалі не надає значення цьому та зневажає рекомендаціями. Позивач приховав факт того, що 13.11.2022 він прийшов до дитини хворий та після такого спілкування дитина захворіла, батька не цікавить стан здоров`я та потреби в дитини, а лише довідка, на підтвердження того, що дитина захворіла після побачення зі застудженим на той момент батьком. 07.01.2023 та 08.01.2023 позивач вимагав від неї знаходитись на вулиці з дитиною весь час зустрічі, не зважаючи на мороз -15 градусів, погрожуючи викликом поліції щодо перешкоджання бачитись з дитиною. Тільки за допомогою співробітників поліції вона змогла піти з дитиною додому. Позивач плекає власні амбіції за рахунок вчинення психологічного та морального тиску на неї, а участь у житті дитини використовує як інструмент впливу на неї, чим вчиняє домашнє насильство над дитиною та над нею. Позивач приховує факт вчинення ним протиправних дій з обігу наркотиків, закінчивши професійне училище у 2008 році до 32 років має трудовий стаж 4 роки, що ставить під питання джерело для існування позивача та можливість допомоги дитині. Дитини повинна отримувати увагу як матері, так і батька, проте з боку ОСОБА_1 вчиняються дії, які свідчать виключно про плекання власних амбіцій. Вона не погоджується з графіком запропонованим батьком та пропонує два варіанти графіка: перша та третя субота місця, друга та четверта неділя місця з 11-00 год. до 13-00 год., у її присутності у місцях дитячого відпочинку та дитячих майданчиках, з можливістю перенесення зустрічей за попередженням про зміни вільного часу, потреби фізичного, емоційного стану дитини та матеріалів, погодні та сезонні умови, зміни робочого графіку, обставини непереборної сили, прави та інструкції щодо забезпечення життєдіяльності під час воєнного стану; перша субота місця та третя неділя місця з 11-00 год. до 14-00 год. у її присутності у місцях дитячого відпочинку та дитячих майданчиках, з можливістю перенесення зустрічі за попередженням про зміни вільного часту, потреби фізичного, емоційного стану дитини та матері, погодні та сезонні умови, зміни робочого графіку, обставини непереборної сили, правила та інструкції щодо забезпечення життєдіяльності під час воєнного стану.

29.01.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова виключено Департамент служб у справах дітей Служб у справах дітей по Шевченківському району з кола третіх осіб у справі. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в строк до 11.02.2025 надати письмовий висновок щодо предмету спору.

11.03.2025 від третьої особи надійшли пояснення, у яких зазначено, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за не доцільне, зміну встановленого судом графіку зустрічей ОСОБА_1 із сином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що дитина не досягла віку коли може самообслуговуватись та з народження проживає із матір`ю, відсутність якої може негативно вплинути на його психологічний стан. Також надано висновок щодо зміни способу участі.

14.03.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова підготовче засідання у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позов, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволені, з підстав, викладених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 3334.

02.05.2023 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення порядку спілкування батька з дитиною- задоволено частково. Визначено порядок у вихованні та спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: перша, третя субота кожного місця з 11-00 год. до 13-00 год, друга, четверта неділя кожного місця з 11-00 год. до 13-00 год, щосереди з 16-00 год. до 18-00 год., у присутності матері дитини - ОСОБА_3 , за місцем мешкання дитини або в іншому місці, за погодженням сторін, враховуючи стан здоров`я дитини, погодні умови. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.09.2023 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.05.2023 змінено в частині визначення часу спілкування батька з дитиною щосереди, встановивши час для спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 щосереди з 18-30 год. до 20-00 год. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Як зазначає позивач, не дивлячись на рішення суду відповідачка перешкоджає у спілкуванні з дитиною батьку.

У відповідності по ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки повинні поважати права дитини та її людську гідність.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною, а батько з яким проживає дитина не має право перешкоджати такому спілкуванню.

Згідно до вимог ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органа опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

У постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 607/20536/19 зазначено, що: «про зміну порядку участі батька у вихованні дітей та спілкування з ними, здійснивши системний аналіз статті 159 СК України у сукупності із статтею 2 та 5 ЦПК України, дійшов висновку про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини».

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 752/9697/19 зазначено, що: «батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини».

З висновку складеного 11.03.2025 №148 Департаментом служб у справах дітей ХМР вбачається, що рекомендації комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за не доцільне, зміну встановленого судом графіку зустрічей батька ОСОБА_1 із сином ОСОБА_6 . Залишити існуючи графік зустрічей батька з дитиною.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, підстав для його уточнення, зміни та доповнень не вбачає.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною третьою статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обв`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проявляє бажання брати участь у спілкуванні з дитиною. Можливість спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні забезпеченно батьку судовими рішеннями, які досліджені у судовому засіданні.

З наданих позивачем копій заяв вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ХРУП №3 ГП НП в Х/о з заявами, у яких просив органи поліції вжити заходи щодо його колишньої дружини ОСОБА_3 , яка не виконує рішення суду, згідно з яким він повинен бачитись з дитиною.

Окрім того, ОСОБА_1 звертався до Служби у справах дітей по Шевченківському району м. Харкова з заявою щодо порушення ОСОБА_3 прав на участь у вихованні та спілкуванні з сином. З наданої Службою відповіді вбачається, що, зокрема, ОСОБА_1 для врегулювання конфліктної ситуації щодо способів виховання дитини ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до допомогою до спеціаліста з медіації або до сімейного психолога.

Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 були вжиті будь-які заходити, запропоновано ОСОБА_3 звернутися до спеціаліста з медіації або до сімейного психолога, матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

З наданого витягу ЄРДР №0000817 вбачається, що 04.10.2023 знаходячись за адресою м. Харків, пр. Перемоги, 61-Ж ТЦ «Рост Олексіївський» умисно спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Разом з тим, вказаний витяг свідчить лише про те, що правоохоронним органом був зафіксований факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Будь-яких доказів того, що вказаний конфлікт було спричинено саме перешкоджанням ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 судовим рішенням визначено графік спілкування з сином.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

П. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Позивачем надано копію повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у справі №638/7616/22, тобто у справі, у якій було визначено порядок у спілкуванні батька ОСОБА_1 з дитиною. Разом з тим, позивач не надав доказів того, що оскаржував повідомлення виконавця, адже порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, закріплений у ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Надані позивачем скриншоти повідомлень з абонентом «бившая жена» свідчать про те, що особи мали переписку у мобільному застосунку, ідентифікувати хто саме писав вказані повідомлення не можливо.

Відповідачем також надано скриншоти повідомлень з абонентом НОМЕР_4, з яких також не можливо встановити та ідентифікувати осіб, які писали повідомлення.

Проте, враховуючи що і позивач і відповідач наполягають, що вказані повідомлення писалися ними одне одному, суд вважає необхідним зазначити, що вказані повідомлення свідчать лише про те, що автори повідомлень намагають домовитися про зустрічі.

З наданих відповідачем копій заяв вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Департаменту служб у справах дітей з заявами, у яких повідомляла про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, просила вжити заходів до ОСОБА_1 , який (на її думку) умисно шкодить здоров`ю дитини.

Не приймаються до уваги посилання відповідача, що ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, що підтверджується розрахунком від 12.12.2024, адже позивачем ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості від 28.01.2025, у якому зазначено, що заборгованість відсутня.

Надані відповідачем до відзиву фотографії, на яких зображено чоловік з дитиною, як зазначено ОСОБА_3 та не заперечується ОСОБА_1 на фото зображений позивач з дитиною, свідчать про те, що батько спілкується з сином.

З копій листів, які надано ХРУП №3 ГУ НП в Х/о ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів поліції з заявами, у яких зазначав, що ОСОБА_3 перешкоджає йому спілкуватися з сином. Поліцією за даними фактами проведено перевірку, та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду для захисту прав. Окрім того, в листі від 22.11.2023 №8128/119-60/01-23 вказано, що «в ході перевірки по матеріалу було здійснено виїзд за вказаною адресою, де факт домашнього насильства не підтвердився. На місці було виявлено заявника, який повідомив, що колишня дружина не дає йому бачитися з дитино. Увійшовши до дитячої кімнати, яка розташована у супермаркеті «Рост» заявник сидів поряд з дитиною та спілкувався з нею, ніхто останнього в часі спілкування з сином не обмежував. Пізніше було встановлено, що конфлікт почався через те, що заявник хотів відвезти сина до ТЦ «Нікольський».

Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Проте, думка дитини щодо участі батька у її вихованні не з`ясовувалась, виходячи з віку дитини.

Суд вважає, що визначений судовим рішенням від 02.05.2023 порядок та спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками, підстави для зміни порядку участі батька у вихованні дитини, зміни графіку побачень з дитиною не встановлені судом.

Запропонований спосіб, зміна способу, участі батька у вихованні сина, на думку суду, не враховує інтереси дитини, її вік, режим дня. Окрім того, вік дитини - три роки, не дає можливості визначити забезпечити спілкування батька з сином без матері. Оскільки малолітній ОСОБА_5 виховується матір`ю, з нею мешкає, більшу частину часу перебуває з нею, а отже звик у будь-якій ситуації сподіватися саме на матір

Отже, суд, діючи в найкращих інтересах дитини приходить до висновку про те, що встановлений раніше графік спілкування батька з сином відповідає інтресам дитини та не порушує права батька.

Підстав, визначених законом, для зміни способу участі батька у вихованні дитини позивачем не доведено, а викладені в позові доводи не дають підстав для зміни графіку спілкування. Визначений судовим рішенням порядок та спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками, підстави для зміни порядку участі батька у вихованні дитини, зміни графіку побачень з дитиною не встановлені судом.

Окрім того, суд вважає необхідним вдруге звернути увагу сторін, що об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати і запроваджувати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 103, 116, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 19, 150, 155, 157, 159 СК України, Конвенцією про права дитини, ЗУ «Про охорону дитинства», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зміну способу участі у вихованні дитини - відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 07.04.2025.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД