РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р. Справа № 597/123/25

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 36360,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 06.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №5160575. Відповідач вчинив дії, спрямовані на укладення вказаного договору позики шляхом заповнення заяви про надання позики на сайті ТОВ «Мілоан», з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов кредитного договору за №5160575, позичальнику була надана позика в розмірі 4000,00 грн., строком на 15 днів до 21.09.2021 року. Умовами договору позики передбачено комісія за надання кредиту 1160,00 грн., яка нараховується за ставкою 29 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом в розмірі 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Окрім того, умовами кредитного договору передбачено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом, яка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу за №29-11-102, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №5160575 від 06.09.2021 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги за №10-03/2023, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №5160575 від 06.09.2021 року перейшло до позивача.

Станом на даний час строк надання грошових коштів за договором позики настав, однак відповідач не виконала своїх зобов`язань, грошові кошти та проценти за користування кредитом не повернув. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість, яка становить 36360,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31200,00 грн. заборгованість за відсотками та 1160,00 грн. заборгованість за комісіями.

Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Окрім того, позивач просив стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу адвоката у сумі 13000,00 грн.

Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак його представник, адвокат Кульгавець С.М. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивачем не підтверджено доведення умов договору до відповідача та не підтверджено, що на час укладення договору діяли саме ті Умови, які долучені до позовної заяви. Вважає, що надані позивачем Умови та тарифи не є належними доказами щодо двостороннього волевиявлення сторін при визначенні умов договору. В позовних матеріалах відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов споживчого кредиту, Паспорту споживчого кредиту, та Тарифів, а також підтвердження факту їх підписання відповідачем. Долучені до позовної заяви Умови і правила не містять підпису відповідача, а тому, вважаю, відсутні підстави вважати, що саме з цими умовами та тарифами відповідач був ознайомлений, розумів їх та погоджувався з ними, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 06.09.2021 року шляхом підписання анкети-заяви і відповідно відсутні підстави вважати, що ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Анкета-заява до договору про надання споживчого кредиту від 06.09.2021 року містить лише анкетні дані та контактну інформацію відповідача, та не містить підпису відповідача. При цьому, оскільки додані до позовних матеріалів докази не містять визначення домовленості ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 про сплату відсотків, пені, комісії і штрафів за несвоєчасну сплату кредиту, вважаю, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, комісії. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , ТОВ "Мілоан" дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважало узгодженими товариство. Що стосується витрат понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень, переконаний, що вони є неспівмірними зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, тому вважає їх такими, що до задоволення не підлягають. Також у відзиві зазначає, що договір про споживчий кредит датований 06.09.2021 року, термін повернення кредиту встановлено 15 днів, тобто днем повернення кредиту повинен був бути 21.09.2021 року, тому з цього часу розпочався перебіг строків позовної давності, так як права кредитодавця були порушені вже 22.09.2021 року. Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, якщо кредитодавець вважав, що діями відповідача в частині неповернення у строк до 22.09.2021 року кредитних коштів, порушено його права, він мав б звернутися до суду з позовом про захист свого порушеного права протягом вищевказаного строку позовної давності. А тому, просив відмовити позивачу ТОВ "Коллект Центр" в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту повністю за пропуском строку позовної давності.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що 06.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит за №5160575 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит на суму 4000 грн., строком на 15 днів з 06.09.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 17.06.2021 року (п. п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору).

Згідно умов п.1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою).

Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах).

Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника.

Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).

Додаток №2 до договору про споживчий кредит за №5160575 від 06.09.2021 року є паспортом споживчого кредиту, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі.

Анкета-заява на кредит №5160575 від 06.09.2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_2 в ТОВ «Мілоан» на суму 4000,00 грн. Також, у вказаній заяві відображений посекундний процес оформлення та розгляду заяви №5160575.

06.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на зазначений ним у договорі картковий рахунок 4000,00 гривень, що підтверджено довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про успішність проведеного платежу.

При цьому, отримавши 06.09.2021 року кредит у розмірі 4000,00 грн., строк повернення якого відповідно до п. 1.3 Договору становив 15 днів, відповідач до 21.09.2021 року коштів у зазначеному розмірі з процентами не повернув.

В подальшому позикодавець ТОВ «Мілоан» на виконання умов п. п. 1.6 кредитного договору почав здійснювати нарахування відсотків на стандартних (базових) умовах.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернув.

29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5160575.

Згідно з Реєстру боржників до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 року, від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5160575 в сумі 18960,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами 13800,00 грн. - заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5160575.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №5160575.

Згідно з Реєстру боржників до договору факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2021 року, від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Колект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №5160575 в сумі 36360,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами 31200,00 грн. - заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Згідно позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за Договором №5160575 від 06.09.2021 року, що становить 36360,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 31200,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Разом з тим, судом встановлено, що за договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договором №5160575 на суму 18960,00 грн., з яких 4000,00 грн. тіло кредиту, 13800,00 грн. проценти та 1160,00 комісія.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило за плату ТОВ «Колект Центр» право вимоги за договором №5160575 на суму 36360,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами 31200,00 грн. - заборгованість за комісіями - 1160,00 грн.

Також суд враховує, що умовами розділу 2 договору факторингу № 29-11/102 від 29 листопада 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. За цим договором фактор одержує право замість клієнта вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договором про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.

Отже у ТОВ «Вердикт Капітал» виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. Таким чином, у ТОВ «Вердикт Капітал» не було жодних підстав нараховувати проценти за №5160575 після набуття права вимоги до відповідачка.

З урахуванням вказаної умови договору факторингу № 29-11/102 від 26 листопада 2021 року до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за вказаною в реєстрі боржників сумою заборгованості за процентами у розмірі 18960,00 грн.

Тож нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» процентів на заборгованість відповідача за кредитним договором у розмірі 17400,00 грн. не узгоджується з умовами договору факторингу та правилами статті 514 ЦК України.

Що стосується застосування строку позовної давності, то такі доводи представника відповідача суд відхиляє, виходячи з такого.

Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.

Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з 12.03.2020 року по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності позивачем не були пропущені, а тому суд не вбачає правових підстав для застосування строку позовної давності.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором №5160575, позивач, який отримав право вимоги до відповідача, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору. Суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №5160575 від 06.09.2021 року у розмірі 18960,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн., суд зазначає наступне.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 175 від 02.12.2024 року; витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року.

Суд вважає, що сума витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн. є завищеною, оскільки вид правової допомоги, складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, витрат часу на виконання наведених робіт у зазначеному акті приймання-передачі послуг, адвокатом.

Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 4000,00 грн.

ТОВ «Коллект Центр» при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією № від 20.01.2025 року.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1263,16 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №5160575 від 06.09.2021 року, у розмірі 18960,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1263,16 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колект Центр», , місцезнаходження: місто Київ, вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено 02 квітня 2025 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА