Єдиний унікальний номер 341/2448/24
Номер провадження 2/341/196/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Васильцової Г.А.

за участю секретаря - Габлей А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Раврик Ігоря Дмитровича до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Раврик І.Д. звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області із позовом, в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за ОСОБА_1 право на земельні ділянки площею 0,2541 га (рілля) та 0,1920 га (пасовище), які знаходяться в с. Озерце Івано-Франківського району Івано-Франківської області і які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та земельні ділянки площею 3,2995 га (рілля) та 0,4540 га (пасовище), які знаходяться в с. Озерце Івано-Франківського району Івано-Франківської області і які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабаба позивачки - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер прадід - ОСОБА_2 , після смерті яких відкрилася спадщина. Позивачка зазначає, що оскільки спадкове майно ніхто не прийняв, вона в березні 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк Х.О. з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. За таких обставин позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року позовну заяву було залишено заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання, зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк Х.Я. надати копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23 січня 2025 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 50/2024.

20 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Раврик І.Д. про долучення до матеріалів справи документів.

В судовому засіданні 20 лютого 2025 року представник позивача - адвокат Раврик І.Д. підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві. Також зазначив, що позивачка не знає де знаходяться оригінали державних актів на право власності на земельні частки (паї). У зв`язку із чим просив відкласти розгляд справи з метою направлення адвокатського запиту для з`ясування цих обставин.

Протокольною ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2025 року судове засідання відкладено.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року судове засідання відкладено.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявне клопотання від представника позивачки - адвокат Раврик І.Д. про розгляд справи за їх відсутність, підтримують заявлені вимоги в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача - Дубовецької сільської рада Івано-Франківської області у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи міститься заява, про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) розміром 87,45 в умовних кадастрових гектарах, із земель які перебували у колективній власності селянської спілки «Колос» Галицького району, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН номер 286113, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів, що видавалась Кінчаківською сільською радою, що підтверджується відповідною копією книги реєстрації сертифікатів /а.с. 110-112/.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 12/.

Згідно п.4. 5. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

На момент відкриття спадщини померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 діяв ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина після її смерті відкрилась до 1 січня 2004 року тому в цьому випадку застосовуються положення ЦК 1963 року.

Згідно довідки Дубовецької сільської ради Кінчаківського старостинського округу від 19.02.2025 року за № 101, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована разом із її чоловіком ОСОБА_2 , який вступив в управління та володіння спадковим майном в АДРЕСА_1 /а.с.99/.

Відповідно до копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 21 листопада 1953 року Виконавчим комітетом Кінчаківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 /а.с.10/.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_2 в межах діючого на час смерті його дружини законодавства, фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем на час її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, яка наявна в матеріалах справи /а.с.11/.

Згідно копії свідоцтва про народження позивачки по справі - ОСОБА_1 /а.с.5/, копії свідоцтва про народження матері позивачки /а.с.7/, копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с.9/ прадідом ОСОБА_1 є - ОСОБА_2 , прабабусею - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина яка складається зокрема із земельної частки (пай) розміром 87,45 в умовних кадастрових гектарах, із земель що перебували у колективній власності селянської спілки «Колос» Галицького району, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН номер 286114, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів, що видавались Кінчаківською сільською радою, про що свідчить копія відповідної книги реєстрації сертифікатів /а.с. 110-112/. А також із земельних частик (паїв) які залишились після смерті його дружини - ОСОБА_3 .

Згідно довідки Дубовецької сільської ради Кінчаківського старостинського округу від 19.02.2025 року за № 102, на час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований один в АДРЕСА_1 /а.с.14/.

Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 27.03.2024 року № 176/02-14 єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 був її чоловік ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, але неоформив своїх спадкових прав. А також, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його правнука ОСОБА_1 /а.с.16/.

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюка Х.Я. № 212/02-31 від 15.04.2024 року /а.с.22/, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджував право власності померлих на земельну частку (пай).

Згідно матеріалів спадкової справи № 50/2024 /а.с. 55-93/, із заявою про прийняття спадщини, крім ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 ніхто не звертався.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

Згідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок» власникам земельних часток (паїв) основним документом що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною міською державною адміністрацією.

Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На переконання суду наданими позивачкою доказами доведено її право на земельні частки (паї) та у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікатів, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на виділ земельної ділянки, а отримати дублікат сертифікату не можливо.

Крім того, спадщина, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прийняла, згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України будучи малолітньою на день смерті свого прадіда.

В той же час, відповідач щодо задоволення позовних вимог позивачки не заперечує.

Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Позивачкою вимоги щодо розподілу судових витрат не заявлялися, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Раврик Ігоря Дмитровича до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай) розміром 87,45 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Колос» Галицького району Івано-Франківської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН номер 286113, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Кінчаківською сільською радою.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку (пай) розміром 87,45 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Колос» Галицького району Івано-Франківської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН номер 286114, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Кінчаківською сільською радою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 04 квітня 2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА