ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2000/25 Справа № 211/152/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року, ухваленого суддею Ткаченко С.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 та просив суд встановити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на поважність пропуску строку.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді квартири по АДРЕСА_1 .

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Пропуск строку відбувся з поважних причин, у зв`язку з його навчанням у двох закладах та відсутністю фінансової можливості своєчасного оформлення спадкових прав після смерті батька, тому з метою захисту спадкових прав, просив задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права та просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги, надавши позивачу додатково три місяці для подання заяви для прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивач зазначає, що спадкоємець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк для прийняття спадщини спливав 02 листопада 2023 року, він звернувся до нотаріальної контори лише 22 листопада 2023 року. Вказує, що пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини зовсім невеликий та зумовлений навчанням позивача одразу в двох начальних закладах на денній та заочній формі, відсутність стипендії, контрактна форма навчання. Тож брак вільного часу та брак коштів та невеликий пропуск строку на думку позивача можуть вважатися поважними причинами невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №758/13293/18, вказує на те, що незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше двох місяців) є достатніми правовими підставами для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує, що позивач, відповідач та третя особа є спадкоємцями першої черги та припускає, що відповідач та третя особа приховали від нотаріуса факт наявності у спадкодавця сина. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив, чи вчиняв нотаріус після заведення спадкової справи дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював його виклик як спадкоємця першої черги, що свідчило б про належне сприяння інформації про відкриття спадщини та попередження пропуску спадкоємцем за законом строку для прийняття спадщини.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, від яких залежить правильне вирішення справи, не дослідив та не надав належної оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому за життя на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.2009 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 22 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після його смерті.

За матеріалами спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_5 та із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 , якій відмовлено постановою нотаріуса від 26 грудня 2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження факту родинних відносин з померлим.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог виходив з недоведеності позивачем наявності перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за законом, тому правові підстави для надання йому додаткового строку відсутні.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Залишаючи без задоволення вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 суд першої інстанції не звернув увагу на незначний пропуск позивачем встановленого законом строку 20 днів.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме навчання позивача на денній формі навчання, незначний пропуск встановленого законом строку, суд дійшов помилкового висновку про те, що відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (20 днів), а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, колегія суддів відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшла висновку, що наявні правові підстави для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.4 частина перша статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те що у справі допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з моменту прийняття цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 07 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко