РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю представника позивача Сергія Халупко,

представника відповідача Сергія Рудяка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду та у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивач 2 серпня 2024 року звертається до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 194121,98 грн як безпідставно отримані ним на свою банківську картку (а.с.1-5).

Позов обґрунтовано тим, що позивач помилково перерахував вказані грошові кошти на банківську карту відповідача за період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року, тому і вимагає їх повернення.

На підтвердження своїх позовних вимог надає копії: вимоги-претензії про повернення коштів, інформації з держреєстру речових прав щодо житлового будинку відповідача, договору купівлі-продажу вказаного будинку, технічного паспорту на цей будинок, руху коштів по своїй банківській картці (а.с.11-31).

Позиція відповідача

Відповідач через свого представника позов повністю не визнає, 26 серпня 2024 року подає відзив на позов, у якому просить відмовити у його задоволенні (а.с.43-50).

Заперечуючи проти позову, посилається на існування договору підряду, згідно з яким брат відповідача ОСОБА_3 проводив у квартирі позивача роботи з монтажу електрики, за виконання яких позивач за згодою з ним переводив грошові кошти на картковий рахунок його брата відповідача по справі, якою ОСОБА_3 користувався, так як його картка була заблокована банком.

На підтвердження цих обставин відповідач надає копії таких доказів: договору підряду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 20 грудня 2023 року, згідно з яким останній зобов`язується виконати роботи з монтажу електрики у квартирі АДРЕСА_1 ; свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.51-55).

У відповіді на відзив від 12 вересня 2024 року позивач звертає увагу суду на відсутність будь-яких договірних або правових відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Факт здійснення платежу на вказану суму підтверджується і визнається відповідачем. Договору з ОСОБА_4 про перерахування грошових коштів на картку брата не було. Виробничі відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не є предметом судового розгляду. Гроші перераховані помилково, тому відповідач повинен їх повернути (а.с.62-73).

Позивач 4 листопада 2024 року подає письмові додаткові пояснення у справі, в яких пояснює, що відповідач не виконував електромонтажні роботи і не займався підприємницькою діяльністю, про що свідчить справа про адміністративне правопорушення відносно нього за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка була закрита постановою судді від 28 жовтня 2024 року за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення. Що просить врахувати при вирішенні спору (а.с.89-94).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 пояснює, що кошти, які направлялись на карту відповідача, призначалися для його брата, а не для відповідача, тому відповідач набув їх безпідставно і тому просить ці кошти повернути позивачеві. З приводу електромонтажного обладнання та електромонтажних робіт йому нічого не відомо, вважає, що це не має жодного значення до справи. Даний позов відноситься лише щодо безпідставно отриманих коштів саме відповідачем, і не відноситься до договору підряду, укладеного 20 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .. Напевне, позивачу було відомо прізвище ім`я по батькові власника картки, на яку він перераховував кошти. Кошти перераховувались за період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року, призначення платежу не вказане. Хто надав реквізити картки позивачу для перерахування коштів, йому не відомо. Позивач звертався до банку з приводу того, що він помилково перерахував кошти, однак коли - не пам`ятає, але знає, що позивач надсилав відповідачу вимогупретензію про повернення безпідставно перерахованих коштів. Позивач не визнає факту проведення ремонтних робіт братом позивача.

Після допиту свідка ОСОБА_4 пояснює, що предметом розгляду є безпідставно набуті кошти, процес виконання робіт був, однак на підтвердження того, що ремонтні роботи виконані, немає жодних доказів, акти не підписані, їх навіть не було. Встановити об`єм виконаних робіт на даний час неможливо. Тому, на його думку, послуг з будівельного підряду не надано, а відповідно і ремонтних робіт проведено не було. Однак, це не є предметом розгляду даної справи. В матеріалах справи є лист від "УніверсалБанку", який звертався до відповідача з приводу безпідставно отриманихтих коштів.

Позов повністю підтримує і просить його задовольнити стягнути з відповідача на користь його довірителя 194121,98 грн безпідставно отриманих грошових коштів та витрати по сплаті судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні просить повністю відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов. ОСОБА_4 , який є братом відповідача, уклав з позивачем договір підряду, відповідно до якого з виконавцем проводився розрахунок на картку відповідача, який надав свою картку брату на його прохання. З виписки по банківському рахунку видно, що кошти перераховувались ОСОБА_8 за електромонтажні роботи чи електротовари, тобто кошти не були перераховані безпідставно, а ОСОБА_3 отримував кошти за виконану роботу та придбані товари, згідно з договором підряду від 20 грудня 2023 року. Вважає, що той факт, що брат відповідача виконував роботи з електромонтажу підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надходить до суду 2 серпня 2024 року (а.с.1).

Разом з позовом позивач подає клопотання про витребування доказів та участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с.7-10).

Ухвалою судді від 7 серпня 2024 року позовна заява залишається без руху (а.с.34).

Від позивача 9 серпня 2024 року надходить клопотання про усунення недоліків позовної заяви (а.с.36).

Ухвалою від 21 серпня 2024 року позовна заява приймається до розгляду з відкриттям провадження у справі (а.с.40).

26 серпня 2024 року надходить відзив на позов (а.с.43).

12 вересня 2024 року надходить відповідь на відзив (а.с.62).

Представник позивача адвокат Зубко А.О. 12 вересня 2024 року подає заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с.79).

Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року вказана заява задовольняється (а.с.83).

Позивач 4 листопада 2024 року подає додаткові письмові пояснення у справі (а.с.89), а також клопотання про витребування доказів (а.с.95).

Представник відповідача 3 грудня 2024 року подає заяву про виклик свідка ОСОБА_9 (а.с.102), а також клопотання про долучення доказів (а.с.104) та клопотання про витребування доказів (а.с.108).

Позивач 10 грудня 2024 року подає заперечення на клопотання про витребування доказів (а.с.113), водночас подає клопотання про долучення доказів (а.с.123).

Суд 10 грудня 2024 року виносить ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду, витребуючи з «ПриватБанку» та «УніверсалБанку» довідки про рух коштів (а.с.129).

Свідок ОСОБА_4 20 грудня 2024 року подає заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с.167).

Суд 28 січня 2025 року виносить ухвалу про задоволення вказаної заяви (а.с.170).

3 лютого 2025 року позивач подає заяву про відкладення судового засідання (а.с.173).

25 лютого 2025 року представник позивача подає заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (а.с.182).

Суд 25 лютого 2025 року виносить ухвалу про задоволення вказаної заяви (а.с.187).

Правова природа відносин, що виникли між сторонами по справі

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснює, що він рідний брат відповідача ОСОБА_2 , фактично проживає в м. Києві. Він 20 грудня 2023 року уклав договір підряду із ОСОБА_1 , в квартирі, про яку вказано в договорі і було підписано цей договір. В договорі було зазначено про готівковий чи безготівковий рахунок, однак ОСОБА_1 кошти йому перераховував виключно на картку, реквізити якої він йому надав. По АДРЕСА_2 , в якій жив ОСОБА_1 , він теж виконував деякі електромонтажні роботи. Коли вони домовлялись про виконання робіт, то він повідомив ОСОБА_1 , що надає реквізити картки брата, і той погодився. Брат також погодився надати свою картку йому для користування. Картка Вадима була заблокована, тому він користувався карткою брата. Підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно перераховував кошти за матеріали та роботу на картку брата. ОСОБА_1 жодних претензій з приводу ніби то помилково перерахованих коштів не пред`являв. Він був фактичним користувачем картки, отримував на неї кошти, які витрачав на свої та робочі потреби. За договором ОСОБА_1 перерахував всі кошти. Роботи він виконував згідно з договором і проектом. У ОСОБА_1 були питання щодо неналежного виконання проекту. Про те, що ОСОБА_1 мав перераховувати кошти за виконані роботи на картку брата, це була усна домовленість. Актів по факту виконаних робіт з ОСОБА_1 він не підписував, роботи були виконані в повному обсязі, на підтвердження чого в нього є фотографії роботи, які він брату направляв у вайбері, однак показати їх не може, бо змінив телефон.

Досліджуючи питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що позивач 15 липня 2024 року направив відповідачу вимогупретензію від 12 липня 2024 року про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 194121,98 грн (а.с.11-12).

25 липня 2024 року позивач звернувся до АТ «Універсал Банк» із заявою про надання інформації щодо інформації по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с.13-15).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_2 17 липня 2023 року зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 , на підставі договору купівліпродажу (а.с.16).

Відповідно до копії довідки ПП «АРХІ ГРАНД» від 22 січня 2020 року, згідно з проведеною поточною інвентаризацією будинковолодіння по АДРЕСА_3 виявлено наступні зміни: сарай літ. «В», убиральня літ. «Е», огорожа №1, хвіртка №2 знесено (а.с.17).

Відповідно до копії договору купівліпродажу житлового будинку від 17 липня 2023 року ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_2 набув у власність (купив) житловий будинок АДРЕСА_3 , що розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.18-20).

Згідно з копією технічного паспорту №443-20-ТП, виготовленого 4 січня 2020 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , будинок має загальну площу 42,9 кв.м., житлову 19,2 кв.м. (а.с.21-24).

Відповідно до інформації про окремі операції по банковому рахунку ОСОБА_1 , він з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року здійснював переказ коштів на рахунок НОМЕР_1 на загальну суму 194121,98 грн, призначення платежу: придбання електропродукції для встановлення по АДРЕСА_4 ; електрика на АДРЕСА_4 ; за послуги проведення електрики згідно договору; за запчастини по електриці; електрика, за придбання кабелів; за послуги електрика ОСОБА_11 ; за товар електрика; аванс; за придбання обладнання ОСОБА_12 ; за придбання електрообладнання ОСОБА_12 ; за придбання обладнання, продавець ОСОБА_3 ; за придбання та встановлення ледленти, блоків трансформаторів, отримувач ОСОБА_3 ; придбання рамки для елект., продавець ОСОБА_3 (а.с. 25-27).

Відповідно до копії договору підряду від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 , надалі «замовник» та ОСОБА_3 , надалі «виконавець» уклали договір, предметом якого є те, що виконавець бере на себе зобов`язання виконувати роботи з монтажу електрики (проводів та електричних комунікацій) за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , відповідно до дизайнпроекту, плану креслень, з яким виконавець ознайомлений в момент підписання цього договору. Договором визначено обов`язки замовника та виконавця, вартість робіт та порядок розрахунків, порядок приймання робіт, відповідальність сторін та прикінцеві положення. Договір підписано замовником ОСОБА_1 та виконавцем Рудаковим В.В. (а.с. 51-52).

Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_13 , батько ОСОБА_4 (а.с.53-54).

Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_7 (а.с.85).

Відповідно до копії постанови Жмеринського міськрайонного суду від 28 жовтня 2024 року, провадження у справі №130/2790/24 відносно особи за частиною першою статті 164 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.92-93).

ОСОБА_1 направив ОСОБА_4 вимогупретензію від 6 серпня 2024 року, у якій звернувся до ОСОБА_4 з претензією щодо неправильного підключення проводів у стіні, в зв`язку з чим сталося коротке замикання, яке пошкодило внутрішні компоненти фанкойла, відповідно до умов договору підряду від 20 грудня 2023 року. Вимагав виправити підключення проводів, здійснити діагностику пульта регулювання, перевірку та ремонт фанкойла, перевірку всього електроланцюга, у разі неможливості виконання впродовж 10 днів з дня отримання вимоги відшкодувати вартість робіт, фанкойла, лакокрасочних виробів та прибирання на загальну суму 104000 грн (а.с.106-107).

Відповідно до відповіді, наданої позивачу з «УніверсалБанку» стосовно його звернення, у період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року ОСОБА_14 було здійснено помилкове поповнення платіжної картки НОМЕР_2 у сумі 193155,95 грн, банком було проведено зарахування коштів, згідно з реквізитами картки, які він зазначив в момент ініціювання переказів. Платежі успішно зараховані на картку одержувача, для повернення коштів банк встановив зв`язок з клієнтом, який помилково отримав кошти в сумі 193155,95 грн на свій рахунок, нажаль клієнт не підтвердив, що це було помилкове зарахування і банк не отримав згоди клієнта на повернення коштів, а грошові кошти не можуть бути списані з рахунку клієнта без його згоди. (а.с.120).

Відповідно до роздруківки з месенджера Телеграм, ОСОБА_15 , зі служби турботи монобанку зверталась до ОСОБА_16 з питанням щодо згоди на повернення помилково зарахованих ОСОБА_14 на його картку коштів в сумі 193155,95 грн (а.с.121).

З руху коштів по картці № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , за період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_17 перераховував на цю картку грошові кошти (а.с.138-161).

На запит суду «Приватбанк» повідомив, що у даному банку картка одержувача коштів не обслуговується, а тому банк надати інформації по картці «УніверсалБанку» не може (а.с.163, 193).

Також в судовому засіданні досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення № 130/2790/24 відносно ОСОБА_2 і встановлено, що відповідно до постанови від 28 жовтня 2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 164 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 130/2790/24 - 33-34).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу, аналізуючи встановлені обставини під кутом зору права, приходить до такого.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у статті 16 Цивільного кодексу України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У позовній заяві позивач посилається на статті 1212 та 1214 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з положеннями статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Суд вважає, що в даному випадку не підлягають застосуванню такі норми права, враховуючи наступне.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти на свій рахунок в сумі 194121,98 грн і тому просить їх стягнути.

Відповідач з цим не погоджується. Представник відповідача Рудяк С.В. проти позову заперечує, вказуючи на те, що кошти, які позивач перерахував відповідачу у період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року, це кошти сплачені брату відповідача ОСОБА_4 на виконання договору підряду, який укладено між позивачем та ОСОБА_4 20 грудня 2023 року. Це була оплата за придбання електрообладнання та електромонтажні роботи. Позивач знав, що між ним та відповідачем відсутнє зобов`язання, а тому його поведінка є суперечливою і за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Представники позивача ОСОБА_18 та ОСОБА_6 в судовому засіданні категорично заперечили щодо того, що договір підряду, укладений з братом відповідача і позивачем 20 грудня 2023 року має до даної справи відношення і зазначили, що він не є предметом розгляду даного позову. В судовому засіданні 6 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_6 вказав, що предметом розгляду даного позову є безпідставно набуті кошти. Процес виконання робіт був, однак на підтвердження того, що ремонтні роботи виконані немає жодних доказів, акти не підписані, їх навіть не було. Встановити об`єм виконаних робіт на даний час неможливо. Тому, на його думку, послуг з будівельного підряду не надано, а відповідно і ремонтних робіт проведено не було. Однак це не є предметом розгляду даної справи.

Така позиція представника позивача, на думку суду, суперечить позовним вимогам, і не спростовує позиції представника відповідача щодо того, що сума коштів, яка є предметом даного спору, це не безпідставно отримані кошти, а плата за електрообладнання та електромонтажні, ремонтні роботи, за які позивач розраховувався шляхом перерахування коштів на картку відповідача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він з позивачем мав договірні відносини, і повідомив ОСОБА_1 про те, що його картка заблокована, і розраховуватись з ним можна шляхом перерахування коштів на банківську картку його брата ОСОБА_2 .

Суд не вважає таке перерахування коштів помилковим чи безпідставним, оскільки відповідно до інформації про окремі операції по банковому рахунку ОСОБА_1 , він в період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року здійснював переказ коштів на рахунок НОМЕР_1 на загальну суму 194121,98 грн. У графі призначення платежу вказував: придбання електропродукції для встановлення по АДРЕСА_4 ; електрика на АДРЕСА_4 ; за послуги проведення електрики згідно договору; за запчастини по електриці; електрика, за придбання кабелів; за послуги електрика ОСОБА_11 ; за товар електрика; аванс; за придбання обладнання ОСОБА_12 ; за придбання електрообладнання ОСОБА_12 ; за придбання обладнання, продавець ОСОБА_3 ; за придбання та встановлення ледленти, блоків трансформаторів, отримувач ОСОБА_3 ; придбання рамки для елект., продавець ОСОБА_3 (а.с. 25-27).

Тобто, свідоме, періодичне, із зазначенням призначення платежу, перерахування коштів позивачем, в період з 22 листопада 2023 року по 6 липня 2024 року на картку відповідача, не може вважатись безпідставно отриманими грошовими коштами, в розумінні статей 1212 та 1214 Цивільного кодексу України.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (Постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В даному випадку суд не вважає, що на банківську картку відповідача безпідставно надходили кошти від позивача, оскільки позивач перераховував кошти за електротовари та ремонтні роботи ОСОБА_8 , про що сам зазначав в коментарях майже до кожного платежу (а.с. 25-27).

У Постанові Верховного суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 зазначено, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто в схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог з приводу безпідставно перерахованих відповідачу коштів.

Висновки суду

Проаналізувавши зміст позовних вимог, в контексті досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивачем не доведено, що грошові кошти перераховані на картку відповідача помилково. Наразі судом установлено, що грошові кошти перераховувались на картку відповідача за виконання його братом Вадимом електротехнічних робіт на замовлення позивача.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача стосовно порушення його права, як споживача.

Отже суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, позивачем не надано доказів в обґрунтування вимог, вказаних в позові, щодо факту безпідставно перерахованих відповідачу коштів, доводи позивача грунтуються на припущеннях, а отже задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

За правилами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Представник відповідача просить стягнути з позивача витрати за надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 в розмірі 10000 грн, на підтвердження цього надає договір про надання правової допомоги №7/24 від 23 серпня 2024 року та дублікат чека про сплачені адвокату відповідачем 10000 грн.

Нормами частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані адвокатом відповідачу послуги, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявлених до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, наявність судової практики в такій категорії справ суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в даній справі 10000 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1212, 1214, 1215 Цивільного кодексу України 11, 12, 13, 81,141, 258-259, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОККП НОМЕР_3 , АДРЕСА_8 .

Представники позивача: адвокат Зубко Анастасія Олександрівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3172 від 11 листопада 2016 року та Халупко Сергій В`ячеславович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №6261/10 від 8 грудня 2017 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_7 .

Представник відповідача: адвокат Рудяк Сергій Васильович, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №001114 від 31 травня 2024 року, знаходиться по вул. Київська,16, каб.8, м. Жмеринка Вінницької області.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ