Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1353/24
Провадження № 2/528/130/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Гребінка

07 квітня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю представника відповідача, адвоката Антіховича В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» (далі по тексту ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ») Лановий Є.М. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 19.04.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН», ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 100025588. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Зазначає, що законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом, оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року.

Вказує, що відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

Зазначає, шо відповідно до п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2 цього Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн. 00 коп. у валюті: Українські гривні.

Відповідно до пункту 1.5.2. Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року пільгова кредитна ставка нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з пунктами 1.3., 1.4. Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року строк дії кредиту на 30 днів з 19.04.2021 року (строк кредитування), з терміном (датою) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 19.05.2021 року.

У пункті 2.2.3. Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року зазначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у пункті 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків коли за умовами визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пункті 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену в пункті 1.6. Договору.

Якщо визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних умовах згідно пункту 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6. Договору.

Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Відповідно до пункту 1.6. Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з пунктом 2.3.1.2 Договору про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій).

Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник користувався кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Зазначеним пунктом також передбачено, що користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Вказує, що на відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. За викладеного Позивач вважає, що у спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 30 днів (строк початкового кредитування) + 90 днів (30 днів продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах). 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 682,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово.

Таким чином, ОСОБА_1 уклав Договір про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» () та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 15000,00 грн.

Вказує, що відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 29.07.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №05Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним договором № 100025588 від 19.04.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до ОСОБА_1

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 100025588 від 19.04.2021 року.

А тому, враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ», , суму заборгованості в розмірі 71850,00грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 54000,00 грн. заборгованість за відсотками; 2850,00 грн. заборгованість за комісією та понесені судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

24.12.2024 року від представника відповідача, адвоката Антіховича В.В., надійшла заява про відкладення розгляду справи та надання останньому доступу до підсистеми «Електронний суд».

13.01.2025 року від представника відповідача, адвоката Антіховича В.В. надійшов відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволені, оскільки в наданій позивачем суду сканованій копії кредитного договору зазначено, що він підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, але при відкритті зазначеного файлу у форматі PDF наявна лише анотація, зроблена позивачем. Відсутнє будь яке підтвердження підпису вказаного договору відповідачем. Відповідач в свою чергу факт підписання вказаного кредитного договору не визнає. Тобто відсутній безпосередньо факт підписання договору.

Зазначає, що позивачем заявлені неспівмірні проценти/відсотки річних, крім того відсотки нараховані після спливу строку кредитування, а саме, згідно Договору про споживчий кредит, визначено строк кредитування 30 днів, з кредитною ставкою 2%. Це становить 15000/100*2*30 = 9000,00грн. Що збігається з відповідним пунктом Договору.

Однак, всупереч власним угодам та Закону, до 18.07.2021 року первинним кредитором продовжено стягнення плати за користування, нараховано проценти в розмірі 54000,00 грн.

Вказує, що нарахування процентів поза строком кредитування суперечить позиції Верховного Суду та сформованій усталеній судовій практиці. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зроблено висновок про те, що після спливу, визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється.

Зазначає, що позивачем до заборгованості включено суму комісії за користування кредитом, сформовану виходячи з нікчемних положень договору. Встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Вказує, що у своїй постанові від 29 липня 2020 року по справі № 289/475/18 Верховний Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив наступний висновок: "Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними".

Окрім того, представником відповідача подано два клопотання про витребування доказів.

17.01.2025 року від представника позивача, Ланового Є.М., надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим з огляду на наступне.

Так, 27.11.2024 року ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області у цивільній справі № 528/1353/24 було відкрито провадження, з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву 15 днів. Однак відзив на позовну заяву був поданий представником відповідача 13 січня 2025 року, тобто з порушенням процесуального строку.

Таким чином, у разі подання відзиву на позовну заяву поза межами строку встановленого судом для його подання, суд повертає його заявнику. Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії. За приписами статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відзив предстаника відповідча лишили без розгляду та повернули стороні відповідача, так як порушена процедура процесуальних дій та послідовність подачі документів до суду, а клопотання на поновлення пропущених процесуальних строків подачі відзиву, не надходило.

Крім того, у відповіді на відзив зазначені обставити укладення договору про споживчий кредит аналогічні викладеним у позовній заяві та додатково вказано, що із заявки на отримання кредиту та укладеного Кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема, ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону. Отже, одноразовий ідентифікатор, як і лог підпису Кредитора (логи (лог-файли) - містять інформацію про роботу сервера і зберігають в собі певні дії користувача або програми), зафіксовано у Кредитному договорі, переданому первісним кредитором Позивачу у pdf.форматі, проте є зашифрованим, у зв`язку із чим при стандартному завантаженні до електронного кабінету чи під час друку не відображається, у зв`язку із чим позивач надає скрін-шот першого листа Договору із одноразовим ідентифікатором, а у суду є можливість дослідити оригінал документу, який прикріплений до позовної заяви як доказ.

Зазначає, що доводи відповідача про те, що ним кредитний договір не підписувався одноразовим ідентифікатором, а як наслідок договір є неукладеним, не відповідає дійсності, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

Факт відсутності серед матеріалів справи доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до матеріалів справи не надано. Окрім того, відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів.

Будь яких доказів, які б спростували створення ОСОБА_1 особистого кабінету на сайті ТОВ «Мілоан», належність засобів зв`язку, зокрема, номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання ОСОБА_1 коштів на картковий рахунок, матеріали справи не містять, тобто, якщо представник відповідача заперечує проти позовної заяви, то згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Вказав, що матеріалами справи підтверджується факт перерахування коштів ТОВ «МІЛОАН» на картковий рахунок відповідача.

Окрім того зазначив, що заборгованість за відсотками нараховано правомірно і відповідає умовам договору.

Також заперечував щодо задоволення клопотання відповідача про витребування доказів та оригіналів поданих доказів, оскільки представник відповідача особисто не звертався до ТОВ «МІЛОАН» або ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» з проханням надати йому для ознайомлення оригінали письмових і електронних доказів (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України), а отже позивач і з цих підстав не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування таких доказів.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року клопотання представника відповідача задоволено, витребувано у ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» інформацію та документи/оригінали документів, що мають істотне значення для вирішення спору.

05.03.2025 року від представника відповідача, адвоката Антіховича В.В., надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких вбачається, що приєднаний до позовної заяви кредитний договір має відмітку щодо підпису Електронним цифровим підписом над текстом договору, що суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 року по справі №930/191/23, оскільки єдиним доказом підписання документу є проставлення підпису під текстом документа, а відтак приєднаний до позовної заяви договір слід вважати не підписаним.

17.03.2025 року від представника позивача надійшла заява з метою виконання ухвали суду від 27.02.2025 року про витребування. Зі змісту заяви вбачається, що уся первинна документація щодо хронології вчинення дій щодо укладання кредитного договору у формі електронного правочину, Лог застосування коду підписання договору, скрін смс для підписання договору, скрін оферта- акцепт знаходяться у первісного кредитора, а тому просив суд витребувати вищевказану інформацію та документи у ТОВ «МІЛОАН».

Окрім того просив витребувати у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» виписку про рух коштів по рахунку на підставі платіжного доручення № 26891649 від 19.04.2021 року на підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 НОМЕР_1 на Картковий рахунок № НОМЕР_2 за період 19.04.2021року -25.04.2021 року.

Вирішуючи клопотання представника позивача про витребування доказів, зокрема інформації в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки інформація становить банківську таємницю, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Так у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, стороною відповідача визнаються та не оспорюється обставина щодо перерахування кредитних коштів відповідно до умов останнього, тому обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його присутності.

У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Антіхович В.В., позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує самого факту зарахування коштів на його картковий рахунок, однак договір він не підписував, а кошти було зараховано та відразу списано. Зазначив, що як йому відомо, відповідач ОСОБА_1 звертався до адвоката Юрченка С.Л. за правовою допомогою з цього приводу. Останній повинен був звертатися із відповідними заяви до органів поліції та прокуратури, але станом на день розгляду справи у нього відсутнє письмове підтвердження звернення адвоката Юрченка С.Л. в інтересах ОСОБА_1 до відповідних правоохоронних органів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладений електронний Договір про споживчий кредит № 100025588 (індивідуальна частина).

Відповідно до погоджених сторонами умов сума кредиту становить 15000,00 грн; кредит надається строком на 30 днів з 19.04.2021 року ( строк кредитування); термін ( дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом- 19.05.2021 року; загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми тіла кредиту) складають 11850, 00 грн. в грошовому виразі та 12,036% річних у процентному значені. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 26850,00 грн. комісія за надання кредиту 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Строк продовження, днів: 3 дні максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3,00%; 7 днів максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5,00%; 15 днів максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10,00%.

До договору додано: Графік платежів, додаток № 1 до договору про споживчий кредит №100025588 від 19.04.2021 року; Паспорт споживчого кредиту, додаток №2 до договору про споживчий кредит №100025588 від 19.04.2021 року; (а.с.21-26, 50).

Відповідно кредитного договору такий договір складається з Правил (Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством), що розміщені на веб-сайті Товариства, та індивідуальної частини з додатками №1 та №2.

Вищевказаний кредитний договір та його складові були підписані споживачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (F25245).

Копія електронного доказу, що є приєднаним до матеріалів електронної справи в КП «Д-3», була досліджена судом за допомогою підсистеми «Електронний суд» та судом встановлено наявність проставленого електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до копії платіжного доручення 26891649 від 19.04.2011 року відповідачу згідно кредитного договору № 100025588 було перераховано на картковий рахунок VISA № НОМЕР_2 , РНОКПП одержувача НОМЕР_3 , одержувач ОСОБА_1 , кошти у сумі 15000,00 грн. (а.с.33).

Факт зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачем не оспорюється та визнається.

Письмових підтверджень того, що зараховані на картку відповідача кошти у сумі 15000,00 грн. були відразу перераховані, не ним, а іншою особою, на інший рахунок, суду надано не було. Письмового підтвердження, що відповідач сам або через представника звертався до правоохоронних органів, суду також надано не було.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Судом також встановлено, що 29.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 05Т, за яким ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 100025588, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло такого права вимоги, відповідно Договору та Витягу з Реєстру боржників (а.с. 13-20, 36-37 зврт.).

Відповідно до Витягу з Додатку до договору відступлення права вимоги №05Т від 29.07.2021 року, залишок боргу ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги становить: 71850,00 грн. сума заборгованості разом; 15000,00 грн. сума заборгованості за тілом; 54000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 2850,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.51).

24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем було укладено Договір факторингу № 1/15, за умовами якого позивач набув права вимоги до за кредитним договором № 100025588, відповідно Договору та Витягу з Додатку до Реєстру боржників (а.с. 27-30, 38-39).

Відповідно до Витягу з Додатку до договору відступлення права вимоги №1/15 від 24.01.2022 року, залишок боргу ОСОБА_1 , на момент відступлення права вимоги становить: 71850,00 грн. сума заборгованості разом; 15000,00 грн. сума заборгованості за тілом; 54000,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 2850,00 грн. сума з0аборгованості за комісією (а.с.52).

З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» (відомості про щоденні нарахування та погашення), слідує, що тіло заборгованості по кредиту становить 15000,00 грн., заборгованість по процентам у сумі 54000,00 грн за період з 20.04.2021 року по 18.07.2021 року (а.с.53-54).

При цьому, за період з 20.04.2021 року по 19.05.2021 року нараховані у межах строку кредитування (30 днів) проценти становлять у сумі 9000,00 грн ( згідно до п. 1.5.2 Договору ) (а.с.21).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов' язання кліента перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України.

За нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Також відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом за період з 20.05.2021 року по 18.07.2021 року, в обґрунтування яких представником вказано про пролонгацію кредитного договору відповідачем.

Разом з тим з п.2.3.1.2 кредитного договору слідує, що строк пролонгації не може перевищувати 60 днів та для продовження строку кредитування Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів справи відповідних Правил та не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, передбачені розділом 6 Правил, сплатив комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Сама лиш вказівка у відомості про щоденні нарахування та погашення не є беззаперечним доказом вчинення таких дій.

Крім того, у цій відомості період нарахування відсотків перевищує 60 днів, тобто максимально можливого строку продовження кредитування.

Таким чином, судом не встановлено факту пролонгації даного кредитного договору.

Вирішуючи спір, суд також керується наступними правовими нормами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Оскільки відповідачем порушено зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, то на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 9000,00 грн. заборгованості за відсотками (30 днів кредитування).

Решту суму заборгованості по відсотках та комісії суд вважає недоведеною.

Крім того, згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Правнича допомога ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №43657029 від 07.08.2024 року, укладеного з адвокатом Білецьким Б.М. (а.с. 10-12).

30.09.2024 року було укладено Додаткову угоду №100025588 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року (а.с.31).

Відповідно до Акту №100025588 від 30.09.2024 року про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) загальна вартість наданих послуг складає 6000 гривень, які сплачені на рахунок адвоката Білецького Б.М. (а.с. 10-12, 31, 49,55).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, Баришевський проти України, Меріт проти України та ін.).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позову, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також зважаючи на те, що розгляд справи не вимагав складного процесу доказування, а законодавча база та судова практика такої категорії справ не зазнавала будь-яких змін, що викликали б необхідність її опрацювання, а тому на думку суду з відповідача на користь позивача належить стягнути 3000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду є співмірним та відповідає складності справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354-356 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ», , заборгованість в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9000,00 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ», , судовий збір в сумі 809 (вісімсот дев`ять) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ», , витрати на правову допомогу у сумі 3000 (три тисячі)грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева