Провадження №2-о/932/85/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07.04.2025 місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Салькова В.С., вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив суд встановити факт припинення трудових відносин між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» з 19.03.2025.

Дослідженням змісту заяви та доданих до неї документів встановлена наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою ст.315 ЦПК України визначений перелік категорій справ, у яких суд встановлює факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частина четверта ст.315 ЦПК України встановлює, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (постанова Верховного Суду №61-18462ск18 від 15.11.2018, №61-34884св18 від 14.11.2018 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт припинення трудових відносин між ним та ТОВ «МА «Дніпропетровськ» з 19.03.2025, посилаючись в заяві на те, що не може розірвати трудові відносини з підприємством за власним бажанням через відсутність керівника товариства.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору, а саме припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання, а припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2021 у справі №367/643/21 викладено правову позицію, що припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і для роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків. Відтак, у разі припинення трудових відносин між сторонами може мати місце спір щодо дати такого припинення, підстав припинення трудового договору, які визначені трудовим законодавством, та проведення розрахунків тощо, і такий спір вирішується лише в порядку позовного провадження.

За таких обставин в порядку окремого провадження може бути встановлений лише певний факт, не пов`язаний із наступним вирішенням спору, а із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, тому у відкритті провадження за даною заявою необхідно відмовити, роз`яснивши заявникові його право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.293, ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявникові право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 07.04.2025 та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Cуддя: В.С. Салькова