справа №176/2076/23
провадження №2/176/8/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

судового розпорядника Андросовича О.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати відповідача ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у 2012 році позивачка познайомилася з ОСОБА_5 , з яким в подальшому почала зустрічатись. З 14.03.2014 року фактично почали проживати разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Потім переїхали до квартири його батька, де позивачка завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_6 . Через невпевненість в подальших стосунках, відомості про батька були внесені зі слів позивачки, відповідно до ст. 135 СК України.

Згодом з батьком дитини ОСОБА_5 у них стали виникати непорозуміння та сварки, у зв`язку з чим з травня 2017 року вони перестали разом.

Разом з тим, позивачка наголошує, що відповідач постійно піклувався про неї та сина. Надавав матеріальну допомогу, спілкувався з сином.

02 березня 2022 року ОСОБА_5 було призвано до лав Збройних Сил України.

Зазначає, що відповідно до сповіщення № 78 від 12 квітня 2023 року солдат ОСОБА_5 , 1991 року народження, під час ведення бойових дій, виконуючи бойове завдання, зник безвісти 11 квітня 2023 року у н.п. Бахмут Донецької області.

Також, позивачка вказала, що після зникнення відповідача, його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наполягали на встановленні батьківства, оскільки хотіли щоб їх онук мав прізвище батька. Вони завжди визнавали ОСОБА_7 за онука.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що в іншому порядку, окрім судового, вирішити питання визнання батьківства неможливо, позивачка просить визнати ОСОБА_5 , 1991 року народження, батьком ОСОБА_6 .

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги з підстав, наведених у заяві, та просили задовольнити заяву.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Разом з тим, подав заву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком записаний ОСОБА_8 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, матір`ю записана ОСОБА_1 .

Як вбачається з платіжних інструкцій, долучених до матеріалів справи, відповідач систематично перераховував кошти на ім`я ОСОБА_1 , в період його перебування в лавах Збройних Сил України.

Згідно сповіщення сім`ї № 78 від 12 квітня 2023 року солдат ОСОБА_5 , 1991 року народження, під час ведення бойових дій, виконуючи бойове завдання, зник безвісти 11 квітня 2023 року у н.п. Бахмут Донецької області.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є батьком відповідача. Сторони перебували у шлюбних відносинах в період з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . За цей час у них народився їх син ОСОБА_7 , якого відповідач любив. ОСОБА_3 вважає ОСОБА_7 своїм онуком. ОСОБА_9 має прізвище ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю відповідача. Її син ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мешкали однією сім`єю у квартирі належній батьку сина, починаючи з 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 . Позивачка зареєструвала його на своє прізвище. Відповідач дуже любив ОСОБА_7 , ставився до нього, як до сина. ОСОБА_4 називає ОСОБА_7 своїм онуком. Вказує, що у 2022 році відповідача було призвано до лав Збройних Сил України, а позивачка разом з дитиною поїхала до Литви. Проте, ОСОБА_5 підтримував зв`язок з сином та допомагав йому.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З доданих до справи фотографій та скриншотів переписки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , вбачається, що останній брав активну участь у житті сім`ї, визнавав ОСОБА_7 своїм сином.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 247, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №352 від 23.12.2016 року).

Зобов`язати Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №352 від 23.12.2016 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та видати нове свідоцтво про народження, де зазначити прізвище дитини « ОСОБА_11 », ім`я « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_12 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА