Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2025 р. Справа № 596/1897/24

Провадження № 2/596/87/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

прокурора Турецького П.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовною заявою керівника Чортківської окружної прокуратури Мацуна Миколи Івановича в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне спеціалізоване господарство «Ліси України» до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації речових прав, вилучення записів з Державного земельного кадастру та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) Мацун М.І., третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне спеціалізоване господарство «Ліси України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації речових прав, вилучення записів з Державного земельного кадастру та повернення земельної ділянки та просить:

-усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом повернення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 площею 0,2178 га. від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Тернопільської обласної державної адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації ();

-усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 площею 0,2178 га. в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень;

-усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та припинити право власності (згідно даних у реєстрах за ОСОБА_2 - РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0214 площею 0,2178 га., та стягнути судові витрати по справі.

В судовому засіданні прокурор Турецький П.С. підтримав позов, поданий в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне спеціалізоване господарство «Ліси України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації речових прав, вилучення записів з Державного земельного кадастру та повернення земельної ділянки, посилаючись на його обґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав подану до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про час та дату розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши позиції учасників справи щодо заяви відповідача ОСОБА_1 про визнання позову, дослідивши письмові докази в справі, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту.

Так, суд встановив, що рішенням № 365 п`ятої сесії шостого скликання Васильковецької сільської ради від 06 травня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,2378 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні зазначено, що сесія взяла до уваги свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до копії рішенням № 366 п`ятої сесії шостого скликання Васильковецької сільської ради від 06 травня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,1671 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні зазначено, що сесія взяла до уваги свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Із копії свідоцтві про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за №904 від 12 травня 2004 року вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та зазначено, що спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Васильковецької сільської ради 07 травня 2004 року та зареєстрованого в Гусятинському районному БТІ 11 травня 2004 року в реєстрову книгу №2 за р. №173, а також в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №5748458. У свідоцтві про право на спадщину за заповітом відсутні будь-які земельні ділянки.

Згідно виготовленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. Згідно даної технічної документації, земельній ділянці площею 0,1671 га. за адресою: АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер :02:001:0213.

Земельній ділянці площею 0,2378 га. за адресою: АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер :02:001:0214. Окрім того, за наслідками виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, площа даної ділянки зменшилась та становить 0,2178 га.

Рішенням № 376 тридцять сьомої сесії шостого скликання Васильковецької сільської ради від 21 липня 2014 року ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передано у власність земельну ділянку площею 0,1671 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером :02:001:0213.

ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передано у власність земельну ділянку площею 0,2178 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Васильківці, Гусятинського району із кадастровим номером :02:001:0214, відповідно до рішенням № 377 тридцять сьомої сесії шостого скликання Васильковецької сільської ради від 21 липня 2014 року

Згідно договору дарування, від 08.09.2014 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безоплатно передає у власність своєму синові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0213.

Згідно копії актового запису про смерть №29 від 19 березня 2018 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Васильківці.

Земельна ділянка площею 0,2178 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Васильківці, Гусятинського району із кадастровим номером :02:001:0214 згідно інформації з Державного реєстру речових прав належала ОСОБА_2 .

У спадковій справі №62767986, заведеної до майна померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 наявний заповіт, у якому зазначено, що все майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, і все те, що буде належати ОСОБА_2 на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 . Окрім того зазначено, що із належного майна ОСОБА_2 , остання заповідає земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства площею 2,15 га. ОСОБА_4 .

У спадковій справі наявне тільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на ОСОБА_4 .

Відповідно до Розділу II Глави 10 п 3.19. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Розділу II Глави 10 п 3.20. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У спадковій справі №62767986, заведеної до майна померлої ОСОБА_2 наявна довідка видана виконавчим комітетом Васильковецької сільської ради, згідно якої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 та разом із нею проживав та був зареєстрований в тому числі і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається таким, що прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі і на земельну ділянку площею 0,2178 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Васильківці, Гусятинського району із кадастровим номером :02:001:0214.

Водночас, згідно з матеріалами лісовпорядкування та даними ДЗК із активованим шаром «Природно-заповідний фонд» земельна ділянка :02:001:0214 перебуває в межах виділу 11 кварталу 52 Гусятинського лісництва та заповідного урочища «Васильківці», оголошеного рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради №310 від 22.12.1987, що підтверджується картосхемою місця розташування заповідного урочища.

Відповідно до положення заповідне урочище «Васильківці» площею 394 га. розташоване поблизу села Васильківці, Васильковецької сільської територіальної громади Чортківського району, Тернопільської області у кв. 44-55 Гусятинського лісництва Державного підприємства «Чортківське лісове господарство» в межах лісового урочище «Васильківці». Дана територія перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Чортківське лісове господарство» та відповідно до охоронного зобов`язання передано їм під охорону.

Статтею 43 ЗК України визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

За статтею 44 ЗК України, до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Стаття 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлює, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об`єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну й економічну цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, вилучаються з господарського використання повністю або частково й оголошуються територією чи об`єктом природно-заповідного фонду України. До складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища (стаття 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Таким чином, згідно з наведеними положеннями ЗК України, а також нормами статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заповідні урочища належать до природно-заповідного фонду України.

Територіям природно-заповідного фонду законодавець надав виключний статус.

Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 20 Земельного кодексу України визначено, що зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення.

Таким чином, входження спірної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 до території заповідного урочища «Васильківці» її статус як обмежено оборотоздатного майна, повернення якого законному власнику, у цьому випадку - Тернопільській обласній державній (військовій) адміністрації, здійснюється шляхом подання негаторного позову.

Стаття 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачає, що землі природно-заповідного фонду України, якими вважаються ділянки суші і водного простору, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Таким чином, спірна земельна ділянка належить до земель природно-заповідного призначення за фактом розташування на ній об`єкта природно-заповідного фонду - заповідного урочища «Васильківці», що узгоджується із висновками Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16.

Враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_1 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації речових прав, вилучення записів з Державного земельного кадастру та повернення земельної ділянки підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір. (платіжна інструкція №2047 від 05.11.2024 року про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн., платіжна інструкція №2048 від 05.11.2024 року про сплату судового збору в розмірі 8 478,40 грн.)

За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід з відповідача на користь позивача стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 2, 4, 13, 76-81, 89, 206, ч.2, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Чортківської окружної прокуратури Мацуна Миколи Івановича (адреса: м. Чортків, вул. Горбачевського, 4, поштовий індекс 48501. e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації (адреса: м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8, поштовий індекс 46021, , e-mail: ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне спеціалізоване господарство «Ліси України» (адреса: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, поштовий індекс 01601, Код ) до ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про скасування державної реєстрації речових прав, вилучення записів з Державного земельного кадастру та повернення земельної ділянки, задовольнити.

Усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом повернення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 площею 0,2178 га. від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Тернопільської обласної державної адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації ().

Усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 площею 0,2178 га. в Державному земельному кадастрі з припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень.

Усунути перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації () у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду, шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно та припинити право власності (згідно даних у реєстрах за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0214, площею 0,2178 га.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Тернопільської обласної прокуратури (, адреса: вулиця Листопадова, 4, місто Тернопіль, Тернопільської області, 46002) витрати по сплаті судового збору в сумі 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні.

Повернути Тернопільській обласній прокуратурі (, адреса: вулиця Листопадова, 4, місто Тернопіль, Тернопільської області, 46002) з державного бюджету, сплаченого згідно платіжної інструкції №2048 (внутрішній номер 379278958) від 05.11.2024 року 50 відсотків судового збору в розмірі 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04.04.2025.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК