Справа № 450/2203/23 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/2570/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 26 519,05 грн та 2684,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2019 на перехресті вул. Кн. Ольги та вул. Сахарова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до довідки поліції та постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2019 ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Daewoo» Правил дорожнього руху. МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП потерпілій особі в розмірі 32 329,05 грн, і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач відшкодував на користь МТСБУ 7000,00 грн, тому сума не відшкодованої шкоди становить 26 519,05 грн.

З огляду на вказане позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.03.2024 позовні вимоги МТСБУ задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь МТСБУ матеріальну шкоду в розмірі 26 519,05 грн та 2684,00 грн судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Пустомитівським районним судом 26.10.2021 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за фактом вищевказаного ДТП ОСОБА_2 також визнано винуватою у порушенні правил дорожнього руху, тобто судом фактично констатовано, що ДТП мало місце у зв`язку з порушенням ПДР обома водіями. Враховуючи вину обох водіїв у ДТП, фактична сума відшкодування мала б становити 50% від суми 32 329,05 грн, тобто 16 164,53 грн. Вказує, що ним частково сплачено заявлену до регресу суму 5 810 грн, тому позивач має право на відшкодування лише 10 354,53 грн. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір відшкодування.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 25.09.2019 о 18:00 год. на перехресті вул. Кн. Ольги вул. Сахарова у м. Львові відбулась ДТП за участю транспортних засобів «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.12.2019 у справі № 450/3373/19, яка набрала законної сили 28.02.2020, ОСОБА_1 визнано винним у настанні вказаної ДТП.

Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була.

ОСОБА_2 , як власник транспортного засобу «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , 27.09.2019 звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП, а 30.09.2019 із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля № 3138/19 від 11.11.2019, складеного СПДФО ОСОБА_3 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ravon», д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, становить 32 329,05 грн.

МТСБУ відшкодовало ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту у розмірі 32 329,05 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1478360 від 06.05.2020.

Встановлено, що з метою досудового врегулювання 24.12.2020 між МТСБУ та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості про поетапне відшкодування останнім шкоди в розмірі 32 329,05 грн протягом 24 місяців. ОСОБА_1 здійснив відшкодування шкоди у розмірі 5810,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача 26 519,05 грн регламентної виплати (32 329,05 грн 5810,00 грн).

Однак повністю погодитись з цим висновком районного суду не можна, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до положень ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час ДТП не була застрахована у передбаченому законом порядку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 , тому суд першої інстанції дійшов правильного про наявність передбачених підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для стягнення такої виплати в порядку регресу з винної особи на користь МТСБУ.

Разом з тим, районний суд не звернув увагу на таке.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Судом встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.03.2022 у справі № 450/2404/21, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14.03.2022, провадження у справі № 450/2404/21 про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вказаної постанови 25.09.2019 о 18 год.00 хв. у м. Львові на перехресті вул. Княгині Ольги - Академіка А.Сахарова водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ravon R2, н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась в безпечності маневру та в тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочала рух на сигнал світлофора, а саме поєднання червоного і жовтого сигналів та здійснила зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на заборонений жовтий сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Такими своїми ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 8.7.3 є ПДР України.

Отже, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 були визнані винними у вчиненні ДТП, що мало місце 25.09.2019.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 16 164,53 грн (32 329,05 грн : 2).

Також слід врахувати, що ОСОБА_1 частково сплачено МТСБУ заявлену до регресу суму в розмірі 5 810,00 грн, що сторонами не оспорюється.

З огляду на вказане, із відповідача на користь МТСБУ підлягає стягненню 10 354,53 грн на відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначення розміру відшкодування шкоди та судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2024 рокузмінити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 10 354,53 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1047,83 грн судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено: 25.03.2025

Головуючий

Судді