Справа 201/7497/24
Провадження № 2/932/3053/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ярощук О.В.,

при секретарі Кирилішиній В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

установив:

Короткий опис справи.

ТОВ "ФК "ЕЙС" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29 травня 2023 року між ТОВ "Качай Гроші" та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-8159145 в електронній формі з використанням електронного підпису, на умовах строковості, зворотності та платності. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Вказує, що ТОВ "Качай Гроші" зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача в сумі 13 222,50 грн.

У подальшому, 18 грудня 2023 року між ТОВ "Качай Гроші" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено договір факторингу №1-18122023, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача (відповідно до Реєстру боржників) за кредитним договором №00-8159145 від 29 травня 2023 року в розмірі 13 222,50 грн., яка складається 4 515,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 707,50 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 13 222,50 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Представник позивача разом з позовом подав заяву до суду про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.3).

Процесуальні дії по справі.

Протоколом повторного автоматизованого розполіду судової справи між суддями 30.09.2024 суддю Ярощук О.В. визначено головуючою суддею (а.с.109).

Суддею 02.10.2024 винесено ухвалу про прийняття до свого провадження та відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а.с.110-111).

Судом 29 січня 2025 винесено ухвалу про розгляд справи заочно на підставі наявних доказів. (а.с.123).

Щодо належного повідомлення відповідача.

Згідно із відповіддю № 655386 від 21.06.24 інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня у реєстрі (а.с.101).

Із метою належного повідомлення відповідачки щодо наявного цивільного провадження стосовно нього, судом 24.06.2024 скеровано запит до Департаменту адміністратвиних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Відповідно до відповіді Департаменту від 22.07.2024 інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача відсутня (а.с.104).

Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Суд у судові засідання двічі викликав відповідачку:

ухвалою суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 04.11.2024 (а.с.110-111).

повісткою про виклик від 04.10.2024 про виклик на 04.11.2024 (а.с.113);

повісткою про виклик від 05.11.2024 про виклик на 29.01.2025 (а.с.119);

Рекомендовані повідомлення повернулися до суду (а.с.116, 122).

Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи, яка стосується її безпосередньо.

Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів.

Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримала кореспонденцію, надіслану їй неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

На підставі ч. 8 ст. 179, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у зв`язку із тим, що відповідач, повідомлена належним чином про судове засідання, не з`явилась до суду і не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву та представник позивача висловила згоду на заочне вирішення справи, суд ухвалив здійснити заочний розгляд і вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено.

29.05.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 , укладено Договір кредитної лінії № 00-8159145 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Первісного Кредитора -https://kachay.com.ua/та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику (а.с.17-24).

Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора -https://kachay.com.ua/та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику (надалі-Правила) (Додаток №3). Згідно з Правилами, до укладення договору про споживчий кредит, Позичальнику для ознайомлення в Особистий кабінет надається Паспорт споживчого кредиту.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 1376F відправлено 29.05.2023 о 06:19:49 на номер телефону НОМЕР_1 Відповідача та введено нею 29.05.2023 о 06:20:09, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 8 Кредитного договору та довідкою про ідентифікацію Боржника.

10.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-8159145 від 29.05.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай Гроші» (а.с.27-29).

Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від 19.01.2024 з відміткою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та додатком до нього (а.с.58-60).

Відповідач взяла себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 13 222,50 грн., яка складаєтьсяз наступного: 4515,00 грн.- заборгованість по кредиту; 8707,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивачем долучено детальний розрахунок заборгованості. (а.с.62-63).

Відповідно до п 1.3 Кредитного договору Строк дії Кредитної лінії: 120 днів.

Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю «26» вересня 2023 або достроково.

В подальшому, 18 грудня 2023 року між ТОВ "Качай Гроші" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено договір факторингу №1-18122023, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача (відповідно до Реєстру боржників) за кредитним договором №00-8159145 від 29 травня 2023 року в розмірі 13 222,50 грн. (а.с.67).

Релевантне законодавство.

Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки суду.

Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача борг за кредитним договором на загальну суму 13 222,50 грн., а тому позовні вимоги підлягапють задоволенню.

Що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виснує наступне.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Отже, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, керуючись критерієм, що визначений ч. 3 ст. 141 ЦПК України може не присуджувати стороні на користь якої ухвалено судове рішення всі її витрати на професійну правову допомогу або ж присудити такі витрати частково.

Суд встановив, що заявлені витрати на правничу допомогу пов`язані із розглядом цієї справи та підтверджуються наданими доказами.

При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, складність, правових питань, а також час витрачений адвокатом на виконання процесуальних дій. З огляду на це, суд дійшов висновку що ця справа не є складною, оскільки вона не містить виняткових правових питань або значного обсягу доказів, є звичайним договірним спором без факторів, які могли б викликати публічний інтерес. У цій справі адвокат надав позивачу допомогу із складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи та надання усної консультації, однак суд звертає увагу, що між позивачем та адвокатським бюро укладено договір про надання правничої допомоги №16/0524-01, відповідно до змісту якого, надається правнича допомога у цілому, а не у конкретній справі з ОСОБА_1 .

Суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 5 000 грн є надмірною, оскільки розмір заборгованності складає 13 222,5 грн.

Враховуючи викладене, суд з власної ініціативи, керуючись критерієм що визначений ч. 3 ст. 141 ГПК України дійшов висновку, що справедливим і розумним буде відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 247, 280-289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-8159145 від 29 травня 2023 року в сумі 13 222,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2422,00 гривні та 2000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Дані сторін:

Позивач: Товариство зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» місцезнаходження: Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Ярощук