ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Київ

справа № 752/6399/22

провадження № 61-932св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Діамат Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Бабенком Сергієм Сергійовичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року в складі судді Мазура Ю. Ю. та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року в складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС у м. Києві), Публічного акціонерного товариства «ДіамантБанк» (далі - ПАТ «ДіамантБанк»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсними протоколу проведення торгів та акта державного виконавця.

Позов мотивований тим, що 14 липня 2020 року між АБ «Діамант» і ТОВ «Декор-Стиль» укладений договір кредитної лінії № 073.

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 19 серпня 2010 року між позивачем, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та банком укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

02 вересня 2011 року відділ ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 01 серпня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4346, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком у розмірі 879 123,72 грн, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 194326 31 серпня 2016 року о 22 год 00 хв завершено торги з продажу предмету іпотеки - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визначено ПАТ «ДіамантБанк», який здійснив купівлю предмету іпотеки за стартовою ціною.

Позивач зазначав, що порушено його право на отримання коштів від різниці між вартістю проданої квартири та сумою боргу, зазначеною у виконавчому документі. Крім того, допущено порушення, яке пов`язане з визначенням вартості іпотечного майна та процедурою проведення прилюдних торгів.

ОСОБА_1 просив:

визнати недійсними прилюдні торги від 31 серпня 2016 року з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , переможцем яких стало ПАТ «ДіамантБанк»;

визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів щодо реалізації нерухомого майна від 31 серпня 2016 року № 194326, відповідно до якого було реалізовано квартиру АДРЕСА_1 , переможцем яких стало ПАТ «ДіамантБанк»;

визнати недійсним акт відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відділ ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві) про проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що 05 травня 2015 року державний виконавець направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 28/3 про результати оцінки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 скористався своїм право подати заперечення проти оцінки зазначеної квартири, проте у зв`язку з недотриманням ним вимог пункту 4 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», що полягає у не сплаті витрат, пов`язаних з проведенням рецензії, ПП Консалтинговою групою «АГРО-ЕКСПЕРТ» рецензію звіту від 22 квітня 2015 року проведено не було.

Таким чином, органом державної виконавчої служби відповідно до вимог законодавства визначено суб`єкта оціночної діяльності, адже початкову ціну продажу предмета іпотеки не було встановлено ані рішенням суду, ані домовленістю між іпотекодавцем та іпотекодержателем.

23 вересня 2015 року державна виконавча служба передала на торги арештоване майно (квартиру), яке зареєстровано в системі за лотом № 100571, торги за яким призначалися на 23 жовтня 2015 року, однак не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Тому державним виконавцем було проведено уцінку майна з 1 525 600,00 грн до 1 510 344,00 грн, що не перевищувало 10 % від допустимих 30 % відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) та 20 % відповідно до Закону України «Про іпотеку». 11 листопада 2015 року ДП «СЕТАМ» повторно виставлено на торги зазначену квартиру з уціненою вартістю у розмірі 1 510 344 грн за лотом № 110249. Однак, зазначені торги знову не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Разом з тим через втрату чинності звітом від 22 квітня 2015 року, державним виконавцем призначено нового суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Меркурій Партнерс», яким підготовлено звіт від 24 травня 2016 року про вартість майна, яку визначено у розмірі 1 367 260,00 грн. Надалі державним виконавцем проведено уцінку майна з 1 367 260,00 грн до 1 093 808,00 грн, що становить 20 % від допустимих 50 % відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) та 30 % відповідно до Закону України «Про іпотеку». Позивач був належним чином повідомлений про результати уцінки та мав можливість оскаржити її у встановленому законом порядку, однак своє право не реалізував. Отже, реалізація предмету іпотеки була здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства України.

При цьому суд не взяв до уваги як підстави для задоволення позову ту обставину, що державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо погодження початкової ціни іпотеки іпотекодавцями та іпотекодержателем, а акти уцінки предмета іпотеки від 03 листопада 2015 року та 11 березня 2016 року складені з порушенням вимог частини п`ятої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», а організатору електронних торгів державним виконавцем разом із заявкою на реалізацію арештованого майна не було надано документи, що підтверджували б вартість (оцінку) майна зроблену протягом шести місяців до його реалізації. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою- третьою та шостої статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Проте суд у справі, що розглядається, таких порушень не встановив.

Що стосується порушень вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, про визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Отже, суд не може прийняти до уваги посилання позивачів на незаконні дії державного виконавця, як підставу для визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що зазначені порушення при проведенні електронних торгів вплинули на їх результат, з огляду на проведення торгів більше ніж через шість місяців з моменту підписання звіту про оцінку майна, що свідчить про відсутність доказів порушення його прав і законних інтересів.

Квартира АДРЕСА_1 , яка реалізована на прилюдних торгах 31 серпня 2016 року була предметом забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Декор-Стиль» за договором кредитної лінії від 14 липня 2010 року № 073, укладеного між останнім та АБ «ДіамантБанк». Таким чином, банком реалізовано право на отримання суми заборгованості за рахунок предмету забезпечення виконання зобов`язань (квартири), співвласником якого є позивач у справі. При цьому права та інтереси позивача у справі жодним чином не порушувалися, адже він як майновий поручитель відповідає перед стягувачем в межах вартості предмета забезпечення (квартири).

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року - без змін.

Апеляційний суд виходив з того, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку та на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж 6 місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

У разі відсутності покупців та з інших, визначених Тимчасовим положенням причин, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більш, ніж на 30 %. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у 10-денний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому, визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Тобто, на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах 6-місячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після спливу 6-місячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Матеріали справи свідчать, що державний виконавець дотримався зазначених вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що торги були проведені через 6 місяців та один день після підписання висновку ТОВ «Меркурій Партнерс» не знайшли свого підтвердження. Тому немає і підстав вважати, що продаж арештованого майна відбувся 31 серпня 2016 року за заниженою вартістю.

При цьому позивач не довів, що 31 серпня 2016 року майно було реалізовано з прилюдних торгів за заниженою ціною, що призвело до порушення його прав та законних інтересів, як сторони виконавчого провадження, а також не надав суду доказів того, що продана з торгів квартира коштувала більше, ніж та, за яку вона була продана.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не дотримався порядку проведення торгів іпотечного майна апеляційний суд вважав неспроможними.

ДП «СЕТАМ» на виконання вимог пункту 3 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 (чинного на час виникнення правовідносин) та Закону України «Про іпотеку» 05 та 08 серпня 2016 року розміщав публікації про проведення електронних торгів з продажу предмету іпотеки (лот № 162705) у двох засобах масової інформації, а саме газетах «Улюблена газета» № 303 від 05 серпня 2016 року та «Час Київщини» № 30 від 05 серпня 2016 року.

ПАТ «ДіамантБанк», зареєструвавшись на загальних підставах, у встановленому порядку, для участі в зазначених електронних торгах, реалізував своє право, як іпотекодержатель та придбав зазначений предмет іпотеки, як учасник, який запропонував найвищу цінову пропозицію на аукціоні, а саме 1 093 808,00 грн, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 194326.

На виконання вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 (чинного на час виникнення правовідносин) 15 вересня 2016 року відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві складено та затверджено акт державного виконавця про проведення електронних торгів.

Отже, реалізація трикімнатної квартири АДРЕСА_1 була здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко С. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

суди не врахували порушення, пов`язані з розміщенням інформаційного повідомлення про торги, визначенням вартості іпотечного майна, ненадіслання на адресу позивача акта про проведенні торги, зокрема, закінчення терміну дії звіту про оцінку вартості нерухомого майна;

при ознайомленні з повідомленням про електронні торги, що міститься на вебсайті ДП «СЕТАМ» позивач встановив, що воно не відповідає вимогам чинного законодавства. Відсутність в інформаційному повідомленні про торги певної інформації щодо процедури торгів, що вплинуло на результати торгів, зменшить можливість участі в торгах потенційних покупців і на формування ціни його реалізації;

у торгах взяли участь шість учасників, а стартова ціна вказаного майна становила 1 093 808 грн. Проте після закінчення вказаних торгів ціна продажу майна становила таку ж суму як і при стартовій ціні, а саме 1 093 808 грн. Вказане ставить під сумнів дійсний намір інших учасників торгів купувати вказану квартиру, а присутність цих учасників була необхідна для того, щоб не допустити відкладення торгів, забезпечити покупку вказаної квартири;

через втрату чинності звітом від 22 квітня 2015 року державний виконавець призначив нового суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Меркурій Партнере», який підготував звіт від 24 травня 2016 року про вартість квартири, яка становить 1 367 260 грн, а подальшої уцінки спірної квартири, як слідує із оскаржених судових рішень, не відбувалося. Зазначене свідчить про те, що під час процедури торгів, спірну квартиру було реалізовано за ціною, що менша від визначеної суб`єктом оціночної діяльності, на 273 452 грн, що є недопустимим;

за наслідками проведення торгів відповідно до чинного законодавства складається протокол проведення електронних торгів та акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. Копія акта про проведені електронні торги на адресу позивача не надсилалась, що є порушенням процедури продажу майна на прилюдних торгах;

оскільки квартира була продана за стартовою ціною, то торги були формальними, адже більшої вартості за квартиру учасники торгів не запропонували;

у матеріалах виконавчого провадження відсутні доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки. Тому під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження державним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною;

процедура проведення прилюдних торгів була порушена, як і права позивача на отримання коштів від різниці між вартістю проданої квартири та сумою боргу зазначеною у виконавчому документі. Зокрема, проведення електронних торгів з продажу нерухомого майна на підставі висновку експерта про вартість нерухомого майна, який втратив чинність в силу вимог закону, прямо порушує права та інтереси скаржника, впливає на вартість самої нерухомості та як наслідок на суму коштів, яка підлягає сплаті за невиконане зобов`язання перед кредитором, або навіть і поверненню скаржнику, у разі, коли вартість нерухомого майна на момент його продажу, перевищуватиме суму боргу, яку боржник повинен був сплатити кредитору.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 752/6399/22 та витребувано справу із суду першої інстанції.

У травні 2024 року матеріали справи № 752/6399/22 надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 06 березня 2024 року зазначено, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 461/4240/17, від 24 вересня 2020 року у справі № 372/3161/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 752/14498/16; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 14 липня 2010 року між АБ «ДіамантБанк» і ТОВ «Декор-Стиль» укладений договір кредитної лінії № 073, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 700 000,00 грн зі сплатою 25 % річних строком до 13 липня 2011 року.

19 серпня 2010 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 14 липня 2010 року № 073 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та АБ «ДіамантБанк» укладений договір іпотеки № 073-5, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням належним чином зобов`язань за кредитним договором приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А. Є. 01 серпня 2011 року вчинив виконавчий напис № 4346 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 для задоволення вимог ПАТ «ДіамантБанк» на суму 879 123,72 грн.

Зазначений виконавчий напис перебуває на виконанні у відділі ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, виконавче провадження № 28413497.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. відкрито виконавче провадження № 28413497 на виконання виконавчого напису № 4346, виданого 01 серпня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А. Є. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДіамантБанк» боргу в розмірі 879 123,72 грн.

30 вересня 2011 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. від 29 листопада 2011 року зупинено виконавче провадження № 28413497 до розгляду справи по суті.

21 вересня 2012 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. поновив виконавче провадження № 28413497.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. від 26 жовтня 2012 року зупинено виконавче провадження № 28413497 до розгляду справи по суті.

12 грудня 2012 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про поновлення виконавчого провадження № 28413497.

03 січня 2013 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 28413497.

08 жовтня 2013 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 28413497, а постановою від 29 травня 2014 року поновив це виконавче провадження.

29 травня 2014 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

25 червня 2014 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 28413497.

10 листопада 2014 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 28413497, а постановою від 25 березня 2015 року поновив вказане виконавче провадження.

06 квітня 2015 року, 22 липня 2015 року та 08 квітня 2016 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанови про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 28413497.

06 липня 2016 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 28413497, яким призначено ТОВ «Українська експертна група» експертом, суб`єктом оціночної діяльності.

04 жовтня 2016 року головний державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Проц В. С. виніс постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 194326 31 серпня 2016 року о 22 год 00 хв було завершено торги з продажу предмету іпотеки - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визначено ПАТ «ДіамантБанк», який здійснив купівлю предмету іпотеки за стартовою ціною.

Таким чином, предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах 31 серпня 2016 року.

Позиція Верховного Суду

Щодо позовної вимоги про визнання недійсними торгів

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу

як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (див.

постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження

№ 61-16353сво18)).

Відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19)).

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (див. постанову Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц).

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Аналогічні норми містить стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої, третьої статті 62 Закону № 606-ХІV реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 58 Закону № 606-ХІV визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно (частина п`ята статті 58 Закону № 606-ХІV).

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах.

Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку та на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж 6 місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

На момент передачі спірного нерухомого майна на електронні торги (23 вересня 2015 року) був чинним Закон № 606-ХІV, а також Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року № 427/25204 (далі - Тимчасовий порядок № 656/5).

Наказом про затвердження Тимчасового порядку № 656/5 Міністерство юстиції України уповноважило Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Згідно з пунктом 1 розділу V Тимчасового порядку № 656/5 реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

Якщо до часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися (пункт 6 розділу V Тимчасового порядку № 656/5).

За змістом пункту 2 розділу ІІ Тимчасового порядку № 656/5 державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, для проведення реалізації майна необхідні документи, зокрема, копію виконавчого документа, копію акта опису й арешту майна, копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном, копії документів, що підтверджують вартість майна, інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів.

Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється.

Інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на веб-сайті системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години.

Пункт 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку № 656/5 передбачає, що підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Організатор зобов`язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Тимчасовий порядок № 656/5 втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, яким затверджений Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (далі - Порядок № 2710/5).

05 жовтня 2016 року, одночасно з набранням чинності Законом № 1404-VIII, набув чинності Порядок реалізації арештованого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок № 2831/5).

Пунктами 7, 8 розділу XIII Закону № 1404-VIII (Прикінцеві та перехідні положення) визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (див. постанову Верховного Суду України від 26 серпня 2014 року у справі № 3-36гс14).

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19)).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, що переглядається:

23 вересня 2015 року державною виконавчою службою на торги передано арештоване майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в системі за лотом № 100571, торги за яким призначалися на 23 жовтня 2015 року. Проте вони не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників;

надалі державний виконавець провів уцінку майна з 1 525 600,00 грн до 1 510 344,00 грн, що не перевищувала 10 % від допустимих 30 % відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) та 20 % відповідно до Закону України «Про іпотеку»;

11 листопада 2015 року ДП «СЕТАМ» повторно виставило на торги зазначену квартиру з уціненою вартістю у розмірі 1 510 344,00 грн за лотом № 110249. Проте зазначені торги знову не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників;

через втрату чинності звітом від 22 квітня 2015 року державний виконавець призначив нового суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Меркурій Партнерс», яким підготовлено звіт від 24 травня 2016 року про вартість квартири, яку визначено у розмірі 1 367 260,00 грн.

Таким чином, суди обґрунтовано вважали, що державний виконавець дотримався вимог законодавства. Станом на час проведення 31 серпня 2016 року прилюдних торгів, оцінка щодо ринкової вартості описаного та арештованого майна (квартири), була чинною, про що свідчить звіт ТОВ «Меркурій Партнерс» від 24 травня 2016 року. Доводи позивача про те, що торги були проведені через 6 місяців та один день після підписання висновку ТОВ «Меркурій Партнерс» є необґрунтованими.

Крім того, оскільки нова оцінка здійснена 24 травня 2016 року, а торги

проведено 31 серпня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом

№ 1404-VIII, то реалізація належного позивачеві нерухомого майна на електронних торгах проводилось відповідно норм Закону № 606-ХІV та Порядку № 2710/5.

Аргумент позивача про те, що відповідачами не дотримано порядку проведення торгів щодо іпотечного майна, є безпідставним.

Суди встановили, що ДП «СЕТАМ» на виконання вимог пункту 3 розділу VII Порядку № 2710/5 та норм Закону України «Про іпотеку» 05 та 08 серпня 2016 року розміщав публікації про проведення електронних торгів з продажу предмету іпотеки (лот № 162705) у двох засобах масової інформації, а саме газетах «Улюблена газета» № 303 від 05 серпня 2016 року та «Час Київщини» № 30 від 05 серпня 2016 року.

ПАТ «ДіамантБанк», зареєструвавшись на загальних підставах, у встановленому порядку, для участі в зазначених електронних торгах, реалізував своє право, як іпотекодержатель та придбав зазначений предмет іпотеки, як учасник, який запропонував найвищу цінову пропозицію на аукціоні, а саме 1 093 808 грн, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 194326.

На виконання вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку № 2710/5

15 вересня 2016 року відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києвіскладено та затверджено акт державного виконавця про проведення електронних торгів.

Отже, суди правильно вважали, що реалізація трикімнатної квартири АДРЕСА_1 була здійснена з дотриманням вимог законодавства, а підстав для задоволення вимоги про визнання торгів недійсними немає.

Посилання позивача на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 461/4240/17, від 24 вересня 2020 року у справі № 372/3161/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 752/14498/16, на висновки касаційного суду не впливають, адже не свідчать про те, що судові рішення ухвалені без їх урахування.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акта реалізації предмета іпотеки

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року в справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) зазначено, що «оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)). З огляду на наведене неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивача».

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акта реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів у зв`язку з відсутністю підстав для визнання недійсними таких торгів.

Проте суди не звернули увагу, що вимоги позивача про визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів і акта реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів є неналежними (неефективними) способами захисту.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

За таких обставин суди зробили правильний висновок про відсутність підстав для визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів і акта реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, а певні недоліки, допущені судами, не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства

Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Оскільки оскаржені судові рішення підлягають залишенню без змін, то судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання касаційної скарги, покладаються на особу, яка її подала.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Бабенком Сергієм Сергійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков