Справа № 367/1111/20
Провадження №2-ві/367/14/25
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Білогруд О.О.,

за участі секретаря Трофимчук С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області - головуючого судді у справі № 367/1111/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

установив:

у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа №367/1111/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа перебуває на розгляді у судді вказаного суду Карабази Н.Ф. Чергове судове засідання у справі призначено на 08.04.2025.

31.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 надійшла заява (вх. №19280 від 31.03.2025) про відвід судді Карабази Н.Ф. Ухвалою судді від 01.04.2025 відвід визнано необґрунтованим, передано на розгляд іншому судді Ірпінського міського суду Київської області, визначеного в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що ухвалою судді Карабази Н.Ф. від 06.03.2020 за заявою представника ТОВ «Аверс-Сіті» накладено арешт на нерухоме майно - квартиру, власником якої є ОСОБА_2 , того ж дня ТОВ «Аверс-Сіті» було подано позовну заяву, а ухвалою судді від 23.04.2020 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання на 19.06.2020. В подальшому засідання як 19.06.2020, так і наступні 25.09.2020, 17.11.2020, 14.04.2021, 17.11.2021, 17.05.2022, 22.02.2022, 25.07.2023, 31.08.2023, 12.09.2023, 30.11.2023, 04.03.2024, 10.04.2024, 30.07.2024 та 26.11.2024 було відкладено за різними причинами, зокрема, зайнятістю судді у інших справах, тимчасовою непрацездатністю судді, у зв`язку з бойовими діями, неявкою сторін, тощо. Тобто, станом на день звернення із заявою про відвід судді, як зазначає заявник, не проведено жодного підготовчого засідання, його квартира перебуває під арештом 5 (п`ять) років, позивач не цікавиться розглядом справи, жодного разу не з`являвся у судові засідання, коли їх знімала з розгляду суддя, що надає заявнику підстави припустити, що затягування розгляду справи здійснюється в інтересах позивача. Вважає, що в діях судді наявні ознаки складу дисциплінарного правопорушення. З огляду на викладене, покликаючись на положення цивільного процесуального законодавства, рішення Вищої ради правосуддя та практику Європейського суду з прав людини просить заяву про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області Карабази Н.Ф. задовольнити та відвести її від розгляду цивільної справи № 367/1111/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 03.04.2025 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., матеріали фактично передано судді 04.04.2025.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Суд не убачає підстав для розгляду заяви про відвід у судовому засіданні з викликом учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 ЦПК України).

Вичерпний перелік підстав для відводу складу суду передбачений статтею 36 ЦПК України.

Так, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, статті 37 звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України суд за результатами вирішення заяви про відвід постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи (стаття 214 ЦПК України).

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» від 24.02.1993; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, пункт 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Для оцінки наявності об`єктивного критерію особистої упередженості слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності (пункт 69 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Тобто існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України» (Biluha v. Ukraine), пункт 49).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 30 рішення у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Таким чином для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Водночас відповідно до положень статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Ретельно проаналізувавши аргументи заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про те, що її обґрунтування зводиться виключно до незгоди із процесуальними рішеннями та діями судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

До того ж, згідно з усталеною судовою практикою, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами (подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 у справі №800/592/17).

Судом встановлено, що заявником не надано доказів, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті справи та наявні обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Оскільки тривалість строків проведення підготовчого засідання у справі та інтенсивність проведення підготовчих засідань, не є підставою для відводу судді та не можуть оціночно визначатись як сумніви у його об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, тому підстави для відводу головуючого судді Карабази Н.Ф. від розгляду цивільної справи № 367/1111/20 відсутні, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відвід судді слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 353 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області - головуючого судді Карабази Н.Ф. у справі № 367/1111/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Білогруд