Справа № 186/802/25
У Х В А Л А

"04" квітня 2025 р. Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій зазначила ОСОБА_1 , було подано в Першотравенський міський суд позовну заяву про поділ майна (справа №186/563/25, яку їй було повернуто через недотримання вимог ст.175 ЦПК 01.04.2025 року) Заяву буде подано повторно. Предметом спору по даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача, а саме автомобіль VOLKSWAGEN transporter, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Є підстави вважати, що зазначене майно, є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони у судове засідання не викликалися, оскільки відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним з видів забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко передбачено, що накладення арешту на майно в межах здійснення судом заходів забезпечення позову можливе щодо майна, яке належить відповідачеві або підлягає передачі йому і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, у разі коли позивач має намір забезпечити свій позов шляхом арешту майна боржника, необхідним є наявність належного підтвердження того, що майно, на яке заявник прохає накласти арешт дійсно належить особі до якої буде спрямовано позовні вимоги.

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви з доданими документами, судом встановлено, що у справі відсутні будь-які відомості, які б підтверджували право власності відповідача чи іншої інших осіб на автомобіль VOLKSWAGEN transporter, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який просить накласти арешт позивач.

Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справ, маючи обмеження в часі встановленні ч.1 ст.153 ЦПК України для розгляду клопотання про забезпечення позову, суд вважає за необхідне в задовольнити клопотання відмовити оскільки відсутні відомості щодо власника майна на яке просить накласти арешт позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М. Демиденко