Cправа №549/607/24
Провадження№2/549/32/25

РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засіданні Кривчун Я.А.

представника позивача адвоката Машкова К.Є.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення заборгованості,

установив:

10 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який обгрунтовано тим, що 24.10.2024 між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду №197/2024 (далі Договір).

Відповідно до укладеного Договору відповідач зобов`язався виконати ремонт згідно з Кошторисом (Додаток №1 до даного Договору) на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 .

Підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт, визначених цим договором, 24 жовтня 2024 року, попередньо розрахована загальна вартість робіт за Договором - 582528 грн (п.3.1.Договору).

На момент підписання Договору замовник сплачує аванс підряднику в розмірі 40% (233011 грн) від вартості робіт.

24 жовтня 2024 року позивачем було сплачено відповідачу 233011 грн.

Проте ні 24 жовтня 2024 року ні пізніше до виконання умов договору ОСОБА_2 не приступив, обов`язку розпочати ремонтні роботи не виконав, жодних повідомлень щодо неможливості розпочати роботи та/або виконувати їх взагалі не надходило.

На телефонні дзвінки не відповідає, ігнорує, уникає спілкування, на повідомлення-вимогу про повернення авансу відповіді не надав, грошових коштів не повернув.

З огляду на викладене, посилаючись на ст.ст.11, 526, 629, 651, 653, 865, 867 ЦК України, ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", прохала:

- розірвати договір підряду №197/2024 від 24 жовтня 2024 року, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь 233 011 гривень.

Крім того, згідно з ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" також просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення починаючи з 24.10.2024 у розмірі 716509,44 грн.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено строк для надання відзиву.

14 лютого 2025 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області підготовче провадження закрито.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.ч.7-11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.64,68).

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 24.10.2024 між ОСОБА_1 (замовник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (підрядник) було укладено договір №197/2024 (а.с.5-12), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати ремонт згідно з кошторисом (додаток 1 до Договору), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити якісно та в строк виконаний комплекс робіт.

Роботи виконуються на об`єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.2 договору).

Підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт, визначених цим договором, 24 жовтня 2024 року. Термін виконання робіт 90 робочих днів (п.п.2.1, 2.2 договору).

Попередньо розрахована загальна вартість робіт за договором складає 582528 грн (п.3.1 договору).

На момент підписання договору замовник сплачує аванс підряднику в розмірі 40% (233011грн) від робіт до яких приступив підрядник (п.3.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами даного договору та діє до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п.14.1).

Як видно з копії квитанції Циганковим Г.А. від ОСОБА_1 отримано аванс 233011 грн (а.с.13).

17 листопада 2024 року позивач зверталася до відповідача з повідомленням-вимогою щодо повернення авансу(а.с.14).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч.ч.1,2 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.874 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.

Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

За приписами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-75цс13.

Згідно з ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За правилами ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Повернення авансу має відбуватися відповідно до вимог закону та договору.

Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2024 року у справі №308/5527/22.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором підряду №197/2024 від 24.10.2024 та не повернув позивачу сплачений нею аванс на її вимогу, вимоги позивача про розірвання договору підряду та стягнення з відповідача авансу за цим договором у розмірі 233011 грн 3% річних є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо стягнення пені суд виходить з такого.

Правовідносини з надання послуг врегульовано спеціальним законом, Законом України "Про захист прав споживачів", яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).

Відповідно до положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

У зв`язку з наявністю підстав для розірвання договору у зв`язку із його невиконанням вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню.

Розмір пені, визначений позивачем в сумі 716509,44 грн, є правильним.

Разом з тим за вимогами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розмір пені значно перевищує розмір збитків.

Оцінюючи в сукупності обставини справи суд дійшов до висновку про доцільність застосування статті 551 ЦК України і зменшити суму пені до 233 000 грн, оскільки є явно непропорційним розмір пені, який просить стягнути позивач.

У зв`язку із частковим задоволенням позову в силу ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Позивача звільнено від сплати судового збору згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", який складає 9495,20 грн.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пропорційність задоволених вимог становить 49,08% (466011 грн х 949520,44 грн /100).

В силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 4660,24 грн (9495,20 грн х 49,08%) судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на викладене заява представника позивача про надання строку для подання доказів, що підтверджують розмір витрат, не суперечить ч.8 ст.141 ЦПК України, тому відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд вважає за необхідне призначити судове засідання роз`яснивши позивачу, що відповідні докази про розмір вказаних витрат вона повинна подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення заборгованості задовольнити частково.

2.Розірвати договір підряду №197/2024 від 24 жовтня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 233 011 гривень сплаченого авансу за договором підряду №197/2024 від 24 жовтня 2024 року, 233 000 гривень пені, а всього 466 011 гривень.

3.Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 4 660,24 гривень судового збору.

4.Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09 год 00 хв 11 квітня 2025 року у приміщенні Чорнухинського районного суду Полтавської області, роз`яснивши позивачу, що відповідні докази про розмір вказаних витрат вона повинна подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата ухвалення повного судового рішення 03.04.2025.

Суддя С.І.Крєпкий