Справа № 645/1256/23
Провадження № 2/645/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді Федорова О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

сторони по справі:

позивачка - ОСОБА_1

представник позивача - Гончаренко О.В.

представник 2 відповідача - Царьов Р.В.

представник 3 відповідача - Чепенка О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про прийняття зміненої позовної заяви, заяву представника 2 відповідача адвоката Царьова Р.В. про повернення позивачці уточненої позовної заяви від 18.03.2025 року, клопотання представника 2 відповідача адвоката Царьова Р.В. про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами з боку позивачки у цивільній справі за позовом:

ОСОБА_1

до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Лада 94-2»,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1

третя особа, яка яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки Гаражного будівельного кооперативу "Лада-94"

про визнання рішення про прийняття в члени кооперативу недійсним та визнання переважного права на вступ в кооператив, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Лада 94-2», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки Гаражний будівельний кооператив "Лада-94" про визнання рішення про прийняття в члени кооперативу недійсним та визнання переважного права на вступ в кооператив.

18.03.2025 року до матеріалів справи від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява (вх. №6330).

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Гончаренко О.В. наполягали на прийнятті уточненої позовної заяви до розгляду.

Представник 1 відповідача Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Лада 94-2» у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

Представник 2 відповідача ОСОБА_2 адвокат Царьов Р.В. в підготовчому судовому засіданні просив суд повернути уточнену заяву від 18.03.2025 року, вказуючи, що позивачем по справі в порушення ст. 49 ЦПК України не надано доказів направлення копій такої заяви та додатків до неї іншим учасникам справи. Крім того, адвокат Царьов Р.В. заявив клопотання про вжиття заходів зловживання процесуальними правами з боку позивачки ОСОБА_1 , вказуючи, що позивачка ОСОБА_1 , як донька померлого ОСОБА_3 , який ніколи не був членом та ніколи не мав прав у ново створеному ОК «ГК» Лада-94-2», звертаючись до суду з позовом до ОК Гаражний кооператив "Лада-94-2, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому зазначає недостовірну інформацію, що померлий був членом кооперативу ОК «ГК» Лада-94-2», а зі спливом 2 (двох) років надає позовну заяву (змінену) без дотримання обов`язкових процесуальних вимог, і вказані обставини в сукупності свідчать про те, що позивачка допустила зловживання процесуальними правами, оскільки в частині захисту її порушених, оспорюваних або невизнаних прав спір має очевидно штучний характер, що є підставою для реагування з боку суду. Також, адвокат Царьов Р.В. просив суд закрити підготовче судове засідання по справі та призначити справу до судового розгляду.

Представник 3 відповідача ОСОБА_1 адвокат Чепенко О.І. в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію адвоката Царьова Р.В. в частині повернення уточненої позовної заяви та просив суд повернути позивачці уточнену позовну заяву від 18.03.2025 року. Стосовно клопотання про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами з боку позивачки, просив вирішити вказане клопотання на розсуд суду.

Представник третьої особи Гаражного будівельного кооперативу "Лада-94" правом на участь представника в підготовчому судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

04.03.2025 року судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОК «ГК «Лада 94-2», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки ГБК "Лада-94, в якому вона просить суд:

- рішення ОК «ГК «Лада 94-2» про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_2 замість померлого члена кооперативу ОСОБА_3 визнати недійсним;

- визнати за ОСОБА_1 переважне право на вступ в ОК «ГК «Лада 94-2» замість померлого члена кооперативу ОСОБА_3 .

Вищевказана заява позивачки про уточнення позовних вимог у даній справі була прийнята судом як заява про зміну підстав позову (оскільки позивачка фактично доповнила позовну заяву новою підставою, при цьому без зміни предмету позову).

18.03.2025 року позивачка надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд:

- надання ОК «ГК «Лада 94-2» ОСОБА_2 статусу члена гаражного кооперативу, як власника гаражного боксу № НОМЕР_1 , визнати недійсним правочином;

- визнати за ОСОБА_1 переважне право на вступ в ОК «ГК «Лада 94-2» замість померлого ОСОБА_3 , якому належав гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому, одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - вже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом, з яким позивач звертається до суду.

Законодавець у частині 1 статті 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в частині 2 статті 16 ЦК України визначив орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплено зокрема у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду». Аналогічної думки дотримується Касаційний цивільний суд в складі Верховного Суду, зокрема в Постанові від 30.10.2019 по справі № 370/2201/15-ц.

Дослідження Уточненої позовної заяви від 18.03.2025 року дозволяє дійти до висновку, що позивачем одночасно змінюється всі елементи позову, - предмет, підстави та зміст, що є порушенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача на питання суду пояснив, що стороною позивачки змінено підстави позову, у зв`язку із надходженням до матеріалів справи в ході підготовчого розгляду нових доказів, які раніше стороні позивача не були відомі, що зумовило звернення до суду з вказаною зміненою позовною заявою.

Проте, змінюючи підстави позову, позивачка, також, змінила і предмет позову, виклавши в прохальній частині зміненої позовної заяви від 18.03.2025 року позовну вимогу про визнати недійсним правочином надання ОК «ГК «Лада 94-2» ОСОБА_2 статусу члена гаражного кооперативу, як власника гаражного боксу № НОМЕР_1 , замість позовної вимоги про визнання недійсним рішення ОК «ГК «Лада 94-2» про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_2 замість померлого члена кооперативу ОСОБА_3 .

Отже, оскільки позивачкою при подачі зміненої позовної заяви від 18.03.2025 року не було дотримано вимоги діючого ЦПК України, підстав зміни предмету та підстав позову немає, суд дійшов висновку, що розгляд справи слід продовжити в межах тих позовних вимог, які сформульовані позивачем в Уточненій позовній заяві від 16.12.2024 року.

Разом з цим, суд роз`яснює стороні позивача право на звернення до суду з позовними вимогами на загальних підставах.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним відмовити позивачці у прийнятті до розгляду позовної заяви (зміненої) від 18 березня 2025 року (вхідний № 6330) та повернути позивачу ОСОБА_1 уточнену позовну заяву від 18 березня 2025 року (вхідний № 6330) з усіма додатками.

Стосовно клопотання адвоката Царьова Р.В. про вжиття заходів зловживання процесуальними правами з боку позивачки ОСОБА_1 та застосування до неї заходів процесуального примусу, передбачених ст. 144 ЦПК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З урахуванням вищевикладеного, будь яких зловживань процесуальними правами з боку сторони позивача судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття до ОСОБА_1 заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки відсутні безперечні докази того, що її дії, здійснюються нею з метою порушення процесуальних прав інших учасників процесу та перешкоджання розгляду позову по суті.

Керуючись ст. ст. 12,13, 43, 44, 49, 143, 144, 175, 258-261 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви (зміненої) ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Лада 94-2», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки Гаражного будівельного кооперативу "Лада-94" про визнання недійсним правочином надання Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Лада 94-2» ОСОБА_2 статусу члена гаражного кооперативу, як власнику гаражного боксу № НОМЕР_1 , та про визнання переважного права на вступ в кооператив позивачки замість померлого ОСОБА_3 , якому належав гаражний бокс № 63, - від 18 березня 2025 року (вхідний № 6330).

Повернути позивачу ОСОБА_1 уточнену позовну заяву від 18 березня 2025 року (вхідний № 6330) з усіма додатками.

Продовжувати розгляд справи в межах предмету та підстав позову викладених в уточненій позовній заяві, яка прийнята судом до розгляду на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2025 року.

Заяву представника 2 відповідача адвоката Царьова Р.В. про повернення позивачці уточненої позовної заяви від 18.03.2025 року задовольнити.

Клопотання представника 2 відповідача адвоката Царьова Р.В. про вжиття заходів для запобігання зловживання процесуальними правами з боку позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 04.04.2025 року.

Суддя О.В. Федорова