ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 645/4632/24

провадження № 22-ц/818/1826/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів:, Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у порядкуст. 369 ЦПК Українив м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року, постановлене суддею Шарко О.П.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 року по справі №645/346/20, з твердої грошової суми у розмірі 2000 - грн. щомісяця на частину від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначила, що вона та відповідач, є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 від 30.06.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 року по справі №645/346/20, стягнуто з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 23.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що наразі обставини змінилися таким чином, що сума аліментів на утримання сина, яку вона отримує за вищевказаним рішенням суду, є недостатньою для повноцінного утримання дитини, через збільшення цін, дитина росте та потребує більше коштів для розвитку, виховання та навчання, у зв`язку з цим її матеріальне становище ускладнилося, тому саме ці обставини змусили її звертатися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що при постановленні рішення судом було фактично змінено предмет спору, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права. Вказує, що судом зроблено висновок, що «пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачка, належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини та погіршення її матеріального стану». Вважає, що вказане не відповідає наявним у справі доказам, які взагалі не були досліджені та оцінені судом. Вказує, що відповідно до Довідки форма ОК-5 матеріальний стан позивачки значно погіршився, що обумовлено доглядом за дитиною з інвалідністю та неможливістю повноцінно працювати. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною з інвалідністю, яка потребує стороннього догляду. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу на праві приватної власності належить 5/12 частин будинку АДРЕСА_1 , яке було ним набуте до прийняття рішення про стягнення з нього аліментів, що має бути враховано судом при визначенні розміру аліментів на підставі п. 31 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. При цьому, взагалі не має значення в який період платник аліментів набув право власності на нерухоме майно та на якій підставі. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) від 06.02.2024 р., на ім`я ОСОБА_5 , дружини відповідача, 25.07.2024 р. було зареєстровано автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2008 року випуску. У Постанові від 18.05.2023 у справі №344/5528/22 Верховний Суд дійшов висновку, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування і встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що зміна способу стягнення аліментів не звільняє Позивача від обов`язку належного обгрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може грунтуватися на припущеннях. Погіршення матеріального стану Позивача сторона позивача обґрунтовує народженням у Позивача від іншого, ніж з Відповідачем, шлюбу дитини з інвалідністю, через стан здоров`я якої вона не може працювати, бо повинна здійснювати постійний догляд за дитиною, і що єдиним її доходом є щомісячна допомога у розмірі 860грн. Проте, як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 16.12.2021р. друга дитина Позивача народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а Позивач припинала працювати більше, ніж за 10 місяців до її народження (підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу - Позивача - ОК-5). Відповідно, причиною зміни її матеріального стану стало зовсім не народження дитини з інвалідністю. Крім того, з січня 2022 року Позивач почала отримувати дохід в розмірі 6500,00грн. І впродовж 2022-2024р. цей дохід тільки збільшувався. Відповідно, надана стороною Позивача інформація щодо погіршення матеріального стану Позивача не відповідає дійсності і викладена таким чином, щоб вести суд в оману. Також просить суд звернути увагу на той факт, що наявність у Позивача дитини з інвалідністю від іншого, ніж з Відповідачем шлюбу, не може бути обґрунтуванням зміни способу чи розміру аліментів для Відповідача, оскільки не він є батьком цієї дитини. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, тому вирішувати матеріальні питання свої та дитини від цього шлюбу повинна не з Відповідачем, а з батьком цієї дитини. Збільшення витрат на спільну з позивачем дитину сторона Позивача не підтвердила жодними доказами. Таким чином, пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, Позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з Відповідача (яке він виконує належним чином) та станом на час звернення до суду з позовом по даній справі. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання спільної дитини сторін по справі та/або збільшення потреб самої дитини (дитина додатково почала відвідувати гуртки, займається додатковими зайняттями з викладачами, тощо), зміну стану здоров`я дитини, тощо. Позивач навіть не деталізувала які конкретно збільшення потреб дитини потребують від неї додаткових фінансових витрат, які б могли бути сприйняті судом як підстава для зміни способу стягнення аліментів. Натомість, Позивач обмежилася загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину та збільшенням витрат на дитину через збільшення цін та потреб самої дитини.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 від 30.06.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 року по справі №645/346/20, шлюб межі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_8 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 23.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_2 з 2020 року працював у ТОВ «Тріада-Енерджі», з листопада 2022 по грудень 2022 у ТОВ «Енергобудконсалт» та з квітня 2023 по вересень 2023 року у ДП «Завод імені В.О. Малишева».

За обставинами даної справи з відповідача рішенням суду стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно. Пред`явивши вимогу про збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини та належного матеріального утримання через збільшення цін, дитини потребує більше коштів для розвитку, виховання та навчання, у зв`язку з чим її матеріальне становище ускладнилося.

Матеріали справи свідчать про те, що 21 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 31).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_9 , батьками якого є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 32).

17 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_12 , батьками якого є ОСОБА_11 та позивач ОСОБА_1 (а.с. 50).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».

Обґрунтовуючи вимоги про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної рішенням суду у розмірі 2000 грн на дитину, на 1/4 частку, позивачка зазначала, що визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини та належного матеріального утримання і тому позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнутих з відповідача аліментів з 2000 гривень на 1/4 частку від усіх його доходів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства колегія суддів зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Відповідно до частини першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (на час звернення з позовом - 06.08.2024 року) прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складав: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень.

ОСОБА_1 на момент звернення до суду має на своєму утриманні дитину інваліда ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та здійснює догляд за цією дитиною.

Отже, оскільки відповідач на даний час працює і має постійний дохід, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та визначення розміру аліментів у частині від доходу відповідача.

Посилання відповідача на те, що він має мінливий дохід та сім`ю дружину з дитиною від іншого шлюбу, які перебувають на його утриманні, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки сам відповідач є працездатною особою, та отримує заробітну плату, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, дружина є також працездатною особою, отже це не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на неповнолітнью дитину, а тому розмір аліментів необхідно визначити у 1/4 частині доходів відповідача.

Така зміна розміру аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності і розумності.

З урахуванням вказаного рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року, з твердої грошової суми 2000 грн. щомісячно на частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна