08.04.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м.Харків

Справа № 642/1473/25

Провадження № 2/642/837/25

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Петрова Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківський метрополітен» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Комунального підприємства «Харківський метрополітен» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій просить суд: зобов`язати КП "Харківський метрополітен" нарахувати та виплатити грошову компенсацію фактично відпрацьований час, з урахуванням надбавок за роботу у нічний час, а також доплат за роботу зі шкідливими умовами праці за період з 23.02.2023 року по 19.02.2025 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 19.02.2025 року; зобов`язати КП "Харківський метрополітен" нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за роботу зі шкідливими умовами праці за період з 23.02.2023 року по 19.02.2025 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 19.02.25 року; зобов`язати КП "Харківський метрополітен" провести перерахунок листків непрацездатності та щорічних відпусток за період з 23.02.2023 року по 19.02.2025 рік та виплатити грошову компенсацію з урахуванням зміненого середньомісячного заробітку. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.03.2025 заяву залишено без руху, оскільки позивач не надав доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачу, позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо розрахунку грошової компенсації за фактично відпрацьований ним час, з урахуванням надбавок за роботу у нічний час, а також доплат за роботу зі шкідливими умовами праці за період з 23.02.2023 року по 19.02.2025 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 19.02.2025 року. А також розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за роботу зі шкідливими умовами праці за період з 23.02.2023 року по 19.02.2025 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 19.02.2025 року. Тобто, суд не отримав достатнього обґрунтування для визначення суми позову в 100 000 грн., заявленої позивачем. Крім того, до матеріалів справи на надано належних доказів, щодо звільнення позивача з роботи, з КП "Харківський метрополітен", а саме: відсутні копії сторінок відомостей про роботу, із записом про звільнення позивача за угодою сторін згідно пункту 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Надана копія наказу № 28-кТ про припинення трудового договору (контракту) про звільнення 19.02.2025 року позивача, який не містить підпису його ознайомлення з наказом. Позивачем ОСОБА_1 також не додано до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати.

Позивачу надано строк на усунення недоліків протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали суду, яку 24.03.2025 позивачем отримано.

Однак, у встановлений судом строк, недоліки заяви не усунено.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з ч. 3ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківський метрополітен» про стягнення заборгованості по заробітній платіпідлягає поверненню позивачу.

У відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.175,177,185, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківський метрополітен» про стягнення заборгованості по заробітній платі повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА