1Справа № 335/7460/24 4-с/335/16/2025
УХВАЛА
про повернення скарги без розгляду
08 квітня 2025 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича при примусовому виконанні судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком,
01.04.2025 (згідно зі штемпелем на конверті, в якому надійшла скарга) ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича при примусовому виконанні судового наказу № 335/7460/24, провадження № 2-н/335/555/2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.
Скарга надійшла до суду 07.04.2025.
Вивчивши матеріали скарги, доходжу висновку, що скаргу слід повернути скаржниці без розгляду з таких підстав.
Відповідно до п.п. 5, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), скарга повинна містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Разом із тим, вказаним вимогам скарга ОСОБА_1 не відповідає, оскільки у скарзі не зазначений ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.
Крім того, у скарзі ОСОБА_1 не вказала дату, коли вона дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця, не конкретизувала зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності із посиланням на порушену норму закону, не виклала відповідних обставин на обґрунтування вимог скарги.
Так, зі змісту скарги випливає, що 11.03.2025 було заблоковано рахунки заявниці, 13.03.2025 приватним виконавцем були списані кошти з її рахунку. 18.03.2025 судом скасований судовий наказ, про що 19.03.2025 до її Електронного кабінету надійшла ухвала суду. Про зазначене заявниця повідомила приватного виконавця Проценка Д.Ю., який «не вчинив дій щодо припинення правопорушення, не виніс відповідних постанов, не скасував свої постанови про арешт коштів на рахунках, не припинив примусового стягнення коштів, а прийнявся малювати собі постанови за тяжку працю».
Відтак, заявниця не вказала, в чому конкретно полягають дії (бездіяльність) приватного виконавця Проценка Д.Ю., які він мав вчинити задля припинення порушення її прав, які саме постанови не виніс цей приватний виконавець, із посиланням на відповідні норми закону, які порушив своїми діями останній.
Відповідно до ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.
Крім того, слід також зауважити, що заявниця у скарзі посилається на те, що з 18.03.2025, тобто з моменту винесення ухвали суду про скасування судового наказу, приватним виконавцем допущено протиправні дії (бездіяльність).
Водночас, згідно з положеннями п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Скарга надіслана заявницею до суду поштою 01.04.2025, що підтверджується конвертом, в якому скарга надійшла до суду. Тобто, строк, визначений п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України з урахуванням зазначеної у скарзі дати 18.03.2025, заявницею пропущено. Клопотання про поновлення цього строку до скарги не додано.
Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.
Також окремо слід звернути увагу на висловлювання, допущені заявницею у тексті скарги, що свідчать про неповагу до суду, судового рішення, учасників процесу. Зокрема, заявниця наводить у скарзі таке: «…неперевершене судове рішення…є проявом великого розуму, якому мало місце у людській голові…», «приватний виконавець … виписав тисячу постанов, винагороджуючи себе моїми грошима», «приватний виконавець … прийнявся малювати собі постанови за тяжку працю…», «приватний виконавець…бажає підвищити укоси, за які я не збираюсь платити» тощо.
Частинами першою-третьою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права і неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92цс19).
Згідно із частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Наведені заявницею у скарзі висловлювання на адресу суду, приватного виконавця, з урахуванням викладеного, розцінюються як зловживання процесуальними правами з боку заявниці.
Підсумовуючи викладене, оскільки встановлено, що скарга подана ОСОБА_1 з порушенням вимог ч. 3 ст. 448, ст. 449 ЦПК України та містить висловлювання, що розцінюються як зловживання процесуальними правами, тому скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню останній без розгляду.
Слід також звернути увагу, що аналогічну за змістом скаргу заявниця вже надсилала до суду через систему «Електронний суд», яку ухвалою від 03.04.2025 їй було повернуто з аналогічних підстав.
За загальним правилом повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 43, 183, 260, 261 ЦПК України, суддя
Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича при примусовому виконанні судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» Запорізької міської ради заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком повернути заявникові без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя А.В. Шалагінова