Провадження № 2/752/1389/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк`Український капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 252 329, 39 грн. заборгованості.

Посилається в позові на те, що 28 липня 2021 року з відповідачем був укладений Кредитний договір №28/07-001, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 197 340, 00 грн. на споживчі цілі.

Відповідно до п.п.2.1-2.3 Кредитного договору грошові кошти меморіальним ордером №2256795 від 28 липня 2021 року були перераховані на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку.

Згідно п.п.1.1.1 та 1.1.2 Кредитного договору плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0, 01% річних та є фіксованою.

Пунктом 1.3 Кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати також платежі:за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,29% від суми кредиту, страхові платежі згідно укладених договорів страхування.

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору кредит мав сплачуватися ануїтентними платежами в розмірі 22 938, 49 грн. щомісяця, останній платіж 27 липня 2022 року.

У серпні та вересні 2021 року відповідач частково сплачував кредит, проте з жовтня 2021 року припинив вносити щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 252 329, 39 грн., з яких:

-180 895, 70 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту;

-16, 30 грн. за простроченими процентами;

-71 417, 39 грн. простроченої заборгованості за щомісячною платою за обслуговування кредитної заборгованості.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 24 травня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам була направлена копія ухвали про відкриття провадження, відповідачу копія позовної заяви з додатками, які були отримані відповідачем.

Крім того, оголошення про розгляд справи судом розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подав.

04 червня 2024 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про передачу справи за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької обл.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2024 року апеляційна скарга на ухвалу суду була повернута скаржнику.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів.

Встановлено, що 28 липня 2021 року між сторонами був укладений Кредитний договір №28/07-001, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 197 340, 00 грн. на споживчі цілі під 0, 01% річних строком до 22 липня 2022 року.

Грошові кошти меморіальним ордером №2256795 від 28 липня 2021 року були перераховані на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку.

Пунктом п.3.2 Кредитного договору сторони дійшли згоди про порядок погашення кредиту шляхом внесення ануїтентних платежів в розмірі 22 938, 49 грн. 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту.

Останній платіж мав бути внесений 27 липня 2022 року.

Пунктом 1.3.1 Кредитного договору відповідач також зобов`язався сплачувати щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,29% від суми наданого кредиту.

Така щомісячна плата є фіксованою.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 17 травня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 180 912, 00 грн., з яких:

-180 895, 70 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту;

-16, 30 грн. за простроченими процентами;

Крім того, позивачем нараховано 71 417, 39 грн. простроченої заборгованості за щомісячною платою за обслуговування кредитної заборгованості.

( а.с. 10 - 18; 25 - 33 )

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З укладеного між сторонами договору вбачається, що при його укладенні сторонами були досягнуті істотні умови договору, визначені в ч.2 ст.638 ЦК України, а саме: ціна договору та строк його дії.

Договір підписаний відповідачем, як позичальником.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд важає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення боргу за тілом кредиту та простроченими процентами.

Щодо стягнення щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості та приведених позивачем обґрунтувань правомірності її нарахування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про споживче кредитування» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Згідно з п.п.2, 4 ч.1 ст.1 Закону загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом.

Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб;

За змістом абз.2 ч.2 ст.8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

На виконання вимог Закону України « Про споживче кредитування» 08 червня 2017 року Постановою Правління Національного банку України №49 затверджено Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Додатком №1 до Правил є Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, а Додатком №2 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Згідно з Додатком №1 до Правил загальними витратами споживчого кредиту є, в тому числі, витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України « Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постановах Великої Палати від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та від 10 січня 2024 року в справі № 727/5461/23, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З Графіку платежів вбачається, що сума до сплати за обслуговування кредитної заборгованості складає 6 492, 49 грн. на місяць.

( а.с. 16 )

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Звертаючись до суду та констатуючи факт наявності умови договору про стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості будь-яких доказів надання такої послуги позичальнику, а також звернення відповідача до банку в порядку ст.11 Закону України» Про споживче кредитування» та надання йому такої інформації, позивач не надав.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, частков задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 713, 68 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 525-526, 626-629, 634,1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства « Банк «Український капітал» 180 912, 00 грн. заборгованості та 2 713, 68 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство « Банк «Український капітал», адреса: 03117, м. Київ, проспект Берестейський, 67, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.В. Машкевич