Справа № 148/819/25
Провадження №2-з/148/3/25
УХВАЛА

07 квітня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник, адвокат Пинзар Ігор Віталійович, про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

встановив:

Адвокат Пинзар І.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з вказаною вище заявою.

Заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 24.07.2021 укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 139 від 24.07.2021. У шлюбі було придбано автомобіль FORD KUGA, загальний легковий універсал, 2013 року випуску, сірого кольору, VIN код ТЗ НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстровано на ОСОБА_3 .

В 2024 році позивачці стало відомо, що ОСОБА_3 , без її відома та з метою приховання майна, переоформив автомобіль шляхом укладення договору купівлі-продажу 23.03.2024 в Територіальному сервісному центрі 0545 на третю особу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 04.03.2025. Ймовірно, покупцем автомобіля є рідна тітка відповідача - ОСОБА_4 , яка була обізнана про шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , та факт набуття ними автомобіля в шлюбі.

Вказаний договір є фіктивним, оскільки був укладений виключно з метою приховання майна від ОСОБА_1 та без наміру створення правових наслідків, а сам ОСОБА_3 досі користується автомобілем.

З метою захисту свого цивільного права на майно (автомобіль) ОСОБА_1 планує звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійними з метою застосування реституціїшляхом повернення автомобіля. Тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне майно є належним, достатнім і не надто обтяжливим засобом забезпечення позову.

В зв`язку з чим заявник просить забезпечити майбутній позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на автомобіль FORD KUGA, загальний легковий універсал, 2013 року випуску, сірого кольору, VIN код ТЗ НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вивчивши матеріали заяви доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. п. 3, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, якою визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Дана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви вказаним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Заява сформована та подана через систему «Електронний суду», підписана електронним підписом адвокатом Пинзарем І.В.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Таким чином, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу.

Таке право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Взаємовідносини між довірителем та представником, як правило, мають договірний характер.

Згідно з позицією Верховного суду, сформованою у постанові від 18.10.2018 у справі № 811/1507/18, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

Ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату; повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання заяви про забезпечення позову, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Таким чином, суд може виконати імперативну вимогу процесуального закону та перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (далі - Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами пункту 12 Положення імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема: 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; 12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Таким чином, номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, є обов`язковими реквізитами ордеру.

При генерації ордеру, у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua, графа «посвідчення адвоката» заповнюється автоматично.

У випадку, якщо під час генерації ордеру, графа «посвідчення адвоката» не заповнилась автоматично, це означає, що відповідні відомості адвоката відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України. В такому випадку для зручності в роботі адвокат повинен оновити відомості про себе в ЄРАУ, а до тих пір вправі вносити ці данні вручну."

Зазначене вище підтверджує той факт, що Рада адвокатів України також вважає за необхідне вказувати в ордері на надання правової допомоги такий обов`язковий реквізит як номер посвідчення адвоката України, та інформацію стосовно того ким та коли воно видане.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Як встановлено, звертаючись в від імені та в інтересах ОСОБА_1 в суд з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, на підтвердження своїх повноважень представника, який, в тому числі підписав заяву про забезпечення позову, адвокатом Пинзарем І.В. до зави долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 в електронній формі серії АВ № 1194206 від 03.04.2025, виданий на підставі договору на надання безоплатної правової допомоги б/н від 02.04.2025.

Однак копії самого договору на надання безоплатної правової допомоги б/н від 02.04.2025 до заяви не додано. При цьому, як слідує з ордеру, на який посилається адвокат Пинзар І.В., правова допомога надається ним ОСОБА_1 , хоча згідно заяви він діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 .

Крім того, в ордері відсутній такий обов`язковий реквізит, передбачений Положенням про ордер на надання правничої допомоги, затверджений рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, як номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Це вказує на дефектність ордеру та виключає, в даному випадку, можливість посилання на нього як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, підписана адвокатом Пинзарем І.В., як представником, який має на те відповідні повноваження.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин дходжу висновку, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 151, 153, 183 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник, адвокат Пинзар Ігор Віталійович, про забезпечення позову до подачі позовної заяви, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А.Штифурко