РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.;

із участю секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" про захист прав споживачів, оскарження дій, визнання правовідносин за правочином припиненими у зв`язку з його виконанням,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2021 року (згідно дати поштового відправлення) ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" із вимогами визнання дій ТОВ "Служба миттєвого кредитування" стосовно позивача такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької практики; визнання протиправними дій ТОВ "Маніфою" щодо передачі персональних даних позивача третім особам. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.11.2020 року між відповідачем ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та позивачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансової позики №334. Зазначив, що у нього відсутній доступ до особистого кабінету для отримання копії договору. Відповідно до додатку 1 до договору ТОВ "Служба миттєвого кредитування" надало йому кредит на особисті потреби у розмірі 4700 грн. Розмір затвердженої суми 4700 грн, строком на 365 днів з правом дострокового повернення, зобов`язанням повернути кредит у розмірі 4700 грн та сплатити проценти у розмірі 1504 грн. Розмір відсотків 2% за кожен день користування кредитом за умови повернення кредиту (сплати суми заборгованості) не пізніше 16 днів з дня отримання кредитних коштів; 3,64% за кожен день користування кредитом починаючи з 17 дня після дня отримання кредитних коштів; 5,02% за кожен день користування кредитом починаючи з 31 дня після дня отримання кредитних коштів; 7,67% за кожен день користування кредитом починаючи з 46 дня після дня отримання кредитних коштів. Вказав, що він здійснив оплату на загальну суму 6205 грн, що підтверджується квитанціями та довідкою АТ КБ "Приватбанк" від 21.01.2021 року про перерахунок коштів відповідачу. Зауважив, що на його особистий телефон почали надходити телефонні дзвінки з номерів від невідомих осіб та в погрозливій формі вимагати повернення коштів. З 1 січня до його рідних, зокрема до матері та батька, рідної тітки, та родичів почали телефонувати на приватні телефони представники ТОВ "Служба миттєвого кредитування" з вимогою погасити кредит, телефонні дзвінки в автоматичному режимі, так і телефонні дзвінки представників відповідача, які наполягали на необхідності погашення заборгованості, ініціювання судових процедур щодо стягнення такої заборгованості, тощо, повідомляли про виїзд груп на домашню адресу. Окрім того, таке спілкування відбувалось у принизливій та агресивній формі з боку відповідача, з ознаками примушування до виконання цивільно-правових угод. Вважає дії відповідача ТОВ "Служба миттєвого кредитування" неправомірними, а договір, відповідно до якого здійснюється вимога відповідачем неукладеним. Розповсюдження інформації вказаного характеру відбувалось на тільки на його адресу, але й особам, які взагалі не є стороною по вказаному кредитному договору. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду (а.с.1-9,28-36)

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2021 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також 09.02.2021 року (згідно дати поштового відправлення) ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з позовом до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" із вимогами визнання правовідносин між сторонами за договором про надання фінансової позики від 07.11.2020 року №334 припиненими у зв`язку з його повним виконанням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.11.2020 року між відповідачем ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та позивачем було укладено договір про надання фінансової позики №334. Зазначив, що у нього відсутній доступ до особистого кабінету для отримання копії договору. Відповідно до додатку 1 до договору ТОВ "Служба миттєвого кредитування" надало йому кредит на особисті потреби у розмірі 4700 грн. Розмір затвердженої суми 4700 грн, строком на 365 днів з правом дострокового повернення, зобов`язанням повернути кредит у розмірі 4700 грн та сплатити проценти у розмірі 1504 грн. Розмір відсотків 2% за кожен день користування кредитом за умови повернення кредиту (сплати суми заборгованості) не пізніше 16 днів з дня отримання кредитних коштів; 3,64% за кожен день користування кредитом починаючи з 17 дня після дня отримання кредитних коштів; 5,02% за кожен день користування кредитом починаючи з 31 дня після дня отримання кредитних коштів; 7,67% за кожен день користування кредитом починаючи з 46 дня після дня отримання кредитних коштів. Вказав, що він здійснив оплату на загальну суму 6205 грн, що підтверджується квитанціями та довідкою АТ КБ "Приватбанк" від 21.01.2021 року про перерахунок коштів відповідачу. Вважає, що ним з огляду на наведений розрахунок в повному обсязі виконано зобов`язанням за кредитним договором, внаслідок чого вони мають бути визнані припиненими. Однак, відповідач й надалі продовжує нараховувати відсотки за договором, штрафні санкції, не пояснюючи причин такого нарахування. Сума заборгованості згідно смс-повідомлень та телефонних дзвінків становить більше 10000 грн. Позивач вважає свої кредитні зобов`язання перед відповідачем погашеними, а відповідач вказаних обставин не визнає. Тому позивач ОСОБА_1 з даних підстав звернувся до суду (а.с.41-52)

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2021 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ТОВ "Служба миттєвого кредитування" у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України, 26.04.2021 року вручена копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копіями позовних заяв та копіями доданих документів.

21.05.2021 року судом отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача ТОВ "Служба миттєвого кредитування", за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову з підстав того, що позов ґрунтується на твердженнях, які суперечать фактичним обставинам справи та не доведені доказами. Позивач стверджує, що між позивачем та відповідачем укладено інший кредитний договір №334 від 07.11.2020 року, проте між сторонами також укладено інший кредитний договір №280 від 03.02.2020 року. Кошти за зазначеними кредитними договорами перераховані платіжною системою "Wayforpay", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи "FlashPay". Верифікація і додавання клієнтом при оформленні договору займу здійснюється за допомогою сторонньої платіжної системи "Wayforpay", на сторінці якої клієнт самостійно вносить номер карти, CVV, термін дії, телефон, емейл. Ця інформація по карті зберігається і обробляється виключно на стороні платіжної системи "Wayforpay". При цьому клієнт може зазначити як свою картку, так і картку будь-якої іншої особи. Так, відповідно до довідок, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Wayforpay", позивачу було перераховано кошти за всіма кредитними договорами, що доводить перерахування коштів позивачу за кредитними договорами. Зазначив, що договір від 03.02.2020 року №280 виконаний позивачем, а за договором №334 від 07.11.2020 року існує непогашена кредитна заборгованість, тому станом на 21.01.2021 року розмір заборгованості за спірним кредитним договором становив 21809,41 грн, здійснивши платіж в сумі 6205 грн, позивач не виконав в повному обсязі кредитний договір. Отже посилання позивача на приписи ЦК України є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не доведені та спростовуються доказами наданими відповідачем.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.05.2021 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №130/386/21 (провадження №2/130/494/2021) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" про захист прав споживачів, оскарження дій, із цивільною справою №130/387/21 (провадження №2/130/495/2021) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" про захист прав споживачів, визнання правовідносин за правочином припиненими у зв`язку з його виконанням. Присвоєно об`єднаній цивільній справі номер 130/386/21.

Заперечень сторони позивача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надійшло.

Суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Так, в судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 03.02.2020 року укладено кредитний договір №280, відповідно до додатку №1 Заяви-анкети умов якої кредитодавець надав позичальнику кошти в сумі та 500 грн у позику строком на 16 днів, до 18.02.2020 року, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити нараховані проценти у розмірі 160 грн. При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом за весь період користування кредитом. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік) з урахуванням умов розрахунку відсотків у разі користування кредитом понад строк передбачений у договорі та додатках до нього. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 03.02.2020 року. При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 3% від суми виданого кредиту та пеню у розмірі 1 % від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості. Просив надавати кредити у подальшому на вказаний картковий рахунок на підставі заявок-анкет, наданих ним особисто на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua або у відділенні Товариства та на підставі замовлення кредитних коштів з його особистого номера телефону, а також надав згоду на списання суми заборгованості за кредитом з вказаного карткового рахунку (а.с.83).

Також встановлено, що між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 07.11.2020 року укладено кредитний договір №334, відповідно до додатку №1 кредитного договору Заяви-анкети умов якої кредитодавець надав позичальнику кошти в сумі та 4700 грн у позику строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 4700 грн та сплатити нараховані проценти у розмірі 1504 грн. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом за умови повернення кредиту (сплати суми заборгованості) не пізніше 16 днів з дня отримання кредитних коштів; 3,64% за кожен день користування кредитом починаючи з 17 дня після дня отримання кредитних коштів; 5,02% за кожен день користування кредитом починаючи з 31 дня після дня отримання кредитних коштів; 7,67% за кожен день користування починаючи з 46 дня після дня отримання кредитних коштів. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 07.11.2020 року. При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 3% від суми виданого кредиту та пеню у розмірі 1% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов п.3.3 кредитного договору. Просив надавати кредити у подальшому на вказаний картковий рахунок на підставі заявок-анкет, наданих ним особисто на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua або у відділенні Товариства та на підставі замовлення кредитних коштів з його особистого номера телефону, а також надав згоду на списання суми заборгованості за кредитом з вказаного карткового рахунку (а.с.82).

Долучений до матеріалів DVD+R диск (а.с.19) неможливо відтворити, тому даний доказ судом визначається неналежним.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.3,5 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.1-3 ст.13 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач виконав свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за кредитними договорами відповідач перерахував на банківську картку позичальника платіжною системою Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія ВЕЙ ФОР ПЕЙ (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи FLASHPAY .

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6. ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Так, відповідно до ст.9 Закону України "Про споживче кредитування", кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"). Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення.

Будь-яких вимог приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною в Законі інформацією до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" від ОСОБА_1 не надходило.

Згідно послідовності укладення спірних кредитних договорів, клієнт заповнює свої дані на сайті відповідача. Перш ніж отримати позику, клієнт зобов`язаний ознайомитися з правилами та умовами позики переглянувши їх по посиланню https://bistrozaim.ua/oferta.pdf і підтвердити свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті 3 Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій. Далі, після подачі заявки, клієнт отримує унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер вказаний при реєстрації на сайті bistrozaim.ua. СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (https://turbosms.ua/). Після отримання СМС, клієнт повинен ввести отриманий код на сайті, і таким чином підтвердити подачу заявки.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Після подачі заявки, позивач отримав на свій телефон, вказаний у заявці, СМС повідомлення з унікальним кодом, який ввів на сайті bistrozaim.ua.

У разі позитивного рішення про видачу позики, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою відповідача для підтвердження підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст.11,12 Закону України "Про електронну комерцію", і тільки після цього система переводить клієнту на карту суму, зазначену в заявці.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі №524/5556/19 електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ч.2 ст.639 ЦК України серед решти передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Зміст ст.652 ЦК України містить визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).

Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Отже, керуючись чинним законодавством та практикою Верховного Суду, можна зробити висновок, що спірні кредитні договори були підписані позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Окрім того, з усією необхідною інформацією для отримання споживчого кредиту позивач ознайомився, тому твердження позивача є недоведеними жодним доказом.

Відповідат ТОВ "Служба миттєвого кредитування" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на підставі ліцензії від 24.07.2015 року (Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) про переоформлення ліцензії від 26.01.2017 року №163).

Нацкомфінпослуг здійснювала державне регулювання ринків фінансових послуг в період укладання спірного кредитного договору, у межах, визначених законодавством та на підставі Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року 1070/2011. Згідно роз`яснень, розміщених на офіційному сайті Нацкомфінпослуг /https://www.nfp.gov.ua/ua/Holovni-podii/27162.html/, належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ІТС (далі Log file), якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

Згідно даних ІТС ТОВ "Служба миттєвого кредитування", позивач здійснив укладання електронного договору, що підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності.

Відповідно до Заяв-анкет для отримання кредиту зазначено ціни договорів: №334 на суму 4700 грн та №280 на суму 500 грн. Отже, ціну договорів визначено сторонами.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.09.2019 року в справі №752/4239/15-ц стосовно визнання кредитного договору недійсним на підставі ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", за змістом статей 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Спірні кредитні договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Отже, зважаючи на зазначену позицію Верховного Суду України, підстав для визнання спірних кредитних договорів недійсними на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" немає.

Що стосується вимог позивача про визнання дій відповідачів, вчинених із застосуванням нечесної підприємницької практики, то суд зазначає наступне.

За змістом ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо придбання продукції. Наведене свідчить, що правовідносини, які виникли між сторонами, не стосуються стадії придбання чи реалізації продукції, а, отже, не впливають на економічну поведінку позивачів як споживачів продукції.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Вимоги відповідача щодо повернення кредиту, телефонні та інші повідомлення із вимогою про належне виконання кредитного зобов`язання не є пропозицією щодо придбання товару (послуги), а є способами захисту кредитора свого порушеного права на повернення кредиту й платежів за ним, а тому слід дійти висновку про відсутність у діях відповідачів ознак нечесної підприємницької практики, що в свою чергу виключає наявність підстав для визнання дій відповідачів вчинених із застосуванням нечесної підприємницької практики.

При цьому доказів того, що протягом тривалого часу позивач піддавався різним незаконним діям з боку відповідача ТОВ "Служба миттєвого кредитування", позивач ОСОБА_1 не надав.

Стверджувані позивачем ОСОБА_1 обставини щодо вчинюваних відповідачем дій ТОВ "Служба миттєвого кредитування", які він розцінює як примушування до виконання цивільно-правових угод, становлять ознаки відповідного кримінального правопорушення, відповідльність стосовно чого не може бути визначено в порядку цивільного судочинства в межах даної цивільної скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 203, 207, 215, 229, 230, 629, 639, 652, 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України Про споживче кредитування , ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію , ст. 12,13, 76-79, 81,141, 258, 259, 263-265, 354, 355ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" про захист прав споживачів, оскарження дій, визнання правовідносин за правочином припиненими у зв`язку з його виконанням відмовити повністю.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.