Справа № 464/193/22
пр.№ 2-с/464/98/25
УХВАЛА

04 квітня 2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Булат Н.О., від імені та в інтересах заявника, через підсистему «Електронний суд», звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу Сихівського районного суду м.Львова по справі № 464/193/22, пр. № 2-н/464/143/22. Заявлено клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2025 таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

04 лютого 2022 року у цивільній справі № 464/193/22 у порядку наказного провадження Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 13 635, 90 грн основного боргу за послуги з централізованого опалення; 641, 94 грн інфляційні нарахування; 229, 13 грн 3 % річних. Стягнуто судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 75, 67 грн з кожного.

Судовий наказ набрав законної сили 31 травня 2022 року та виданий стягувачу 04 серпня 2022 року.

У силу приписів ст.ст.169-172 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавств боржникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено копію судового наказу разом копією заяви стягувача з додатками за зареєстрованим місцем проживання боржників.

У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» боржники у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважаються такими, яким вручено судове рішення 05 травня 2022 року (відповідний конверт з рекомендованим повідомленням разом з довідкою поштового відділення наявні у матеріалах справи).

У ч.4 ст.263 ЦПК України при застосуванні норми права суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 01 грудня 2023 року у справі № 591/4832/22, за якими довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судового повідомлення.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Зважаючи на викладене, боржник у силу вимог цивільного процесуального законодавства вважається таким, якому вручено та ним отримано судове рішення судовий наказ.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Зі змісту пункту 52 рішення у справі «Пономарьов проти України» вбачається, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Долучені до заяви письмові докази виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого не є достатніми, адже не містять інформації, що ОСОБА_1 з моменту винесення судового наказу та по даний час безперервно перебував на стаціонарному лікуванні чи проходив реабілітацію і з вагомих причин не зміг звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ураховуючи наведене, заявником не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки. Поновлення строку, пропущеного у зв`язку зі спливом тривалого періоду (майже 3 роки), та за підстав, які не можуть бути визнані переконливими, вказуватиме на порушення судом принципу юридичної визначеності.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання та повертає заяву про скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст.170, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 04 квітня 2025 року.

Суддя Галина ШАШУРІНА