Провадження №2/592/497/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Титаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Каплін А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління юстиції про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів,

установив:

01.11.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - позивач), через представника ОСОБА_1 , в якій він просить припинити з 01.05.2017 по 31.10.2022 нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що стягуються на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2011 у справі № 1806/2-3647/11.

Свої вимови мотивує тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 19.12.2002 по 01.11.2010 існували шлюбні відносини. В шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . На підставі Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2010 у справі № 2-8285/10, 02.11.2010 шлюбні відносини були розірвані. ОСОБА_3 23.08.2011 звернулася до суду за стягненням з ОСОБА_2 аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з нею, а ОСОБА_2 не приймає участі у його утриманні. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2011 у справі № 1806/2-3647/11, позов ОСОБА_3 був задоволений, призначені до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2011. На виконання вказаного судового рішення, 13.10.2011 Державною виконавчою службою Сумського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_5. З моменту винесення Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2011 року у справі № 1806/2-3647/11, змінилися обставини, якими позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів з позивача. Так, ввечері 15.04.2017, неповнолітній ОСОБА_4 без супроводу дорослих приїхав до місця проживання батька - ОСОБА_2 . Цього ж дня, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 та у супроводі своєї матері ОСОБА_5 і свого двоюрідного брата ОСОБА_6 , приїхали за адресою тодішнього проживання відповідачки: АДРЕСА_1 . Після недовгої розмови зі своєю колишньою дружиною, ОСОБА_2 з дозволу відповідачки забрав сина та його речі. З того часу ОСОБА_4 проживав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому відповідачка не приймала участі у виховуванні та утриманні свого неповнолітнього сина. Фактичне місце проживання відповідачки у період з квітня 2017 по день подання цього позову не вдалося з`ясувати, вона не реєструвала свого місця проживання та місця проживання свого сина, а також не вставала з сином на лікарський облік. Так, позивач вважає, що у період з травня 2017 року по жовтень 2022 року, він не має сплачувати відповідачці аліменти, оскільки ОСОБА_4 фактично проживав та утримувався за рахунок позивача, а у зв`язку з відсутністю розміру заборгованості з аліментів, яка мала бути сплачена в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_5 за вказаний період, вважає за можливе суд просити припинити нарахування аліментів за вказаний період.

Ухвалою від 05.11.2024 суд відкрив провадження у справі за вказаною позовною заявою, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , якій направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилася.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала пояснення, в яких зазначила, що на виконанні у Ковпаківському ВДВС у м. Суми Сх МРУМЮ перебуває виконавче провадження № АСВП НОМЕР_5, з виконання виконавчого листа № 2-3647, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_3 починаючи стягнення з 23.08.2011. З урахуванням отриманої інформації з електронного документообігу Державної податкової служби України виявлено ознаку доходу - військова служба. 18.03.2024 до Міністерства оборони України (для скерування до виконання у ВЧ НОМЕР_1 ) направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника із вказівкою: за наявної заборгованості зі сплати аліменти, враховуючи розмір грошового забезпечення (та інших виплат, винагород) стягувати аліменти у розмірі 50% від розміру доходу (грошового забезпечення) з яких: утримувати поточні платежі (аліменти) згідно резолютивної частини виконавчого документа, решта на погашення боргу. В матеріалах виконавчого провадження, відсутня інформація про нарахування, утримання чи добровільну сплату аліментів за минулий період, що охоплюється рішенням суду. 26.07.2027 державним виконавцем за інформацією офіційного джерела доходів - органів податкової служби та пенсійного фонду, надіслано вимоги до усіх встановлених роботодавців, зокрема ПАТ «СУМИХІМПРОМ», ТОВ «СУМСЬКА М`ЯСНА КОМПАНІЯ», ТОВ «РІТЕЙЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ», ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «ТРАНС ХОЛОД», ТОВ «СМК-ТРЕЙД», в тому числі Військової частини НОМЕР_1 , з метою надати звіти та довідку про розмір нарахованого доходу, грошового забезпечення (в т. ч. інші виплати, винагороди), вказати помісячно нарахування та вказати податки, для здійснення розрахунку суми заборгованості. Станом на 20.11.2024 за інформацією з обліку депозитних сум, всього перераховано на депозитний рахунок грошових коштів на загальну суму 128222,88 грн, які обліковуються на рахунку за відсутності реквізитів стягувача. Вказує про те, що приєднано до матеріалів виконавчого провадження надану довідку про доходи від Військової частини за період з 01.07.2022 по 30.06.2024 та отримано Звіт з ВЧ НОМЕР_2 про нарахування грошового забезпечення з травня 2024 по липень 2024. При одержанні документального підтвердження усіх доходів боржника, виконавцем відбувається здійснення розрахунку (довідку) про нарахування та сплату аліментів. За відсутності вказаної інформації не можливо здійснити такий розрахунок на момент надання пояснення. При цьому на депозитному рахунку відділу обліковуються стягнуті із грошового забезпечення грошові кошти (аліменти) у розмірі 128222,88 грн, що надходять із Військової частини згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника від 18.03.2024.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2011 у справі № 1806/2-3647/11 вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 23.08.2011 на користь ОСОБА_3 (а.с. 7).

13.10.2011 старшим державним виконавцем органу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Деревицькою О.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 на виконання виконавчого листа № 2-3647, виданого 30.09.2011 Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 (а.с. 8).

З листа начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2024 № 145775 вбачається, що виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № АСВП НОМЕР_5, з виконання виконавчого листа № 2-3647, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_3 починаючи стягнення з 23.08.2011. Станом на 16.09.2024 за інформацією з обліку депозитних сум, всього перераховано на депозитний рахунок грошових коштів на загальну суму 82813,96 грн, які обліковуються на рахунку за відсутності реквізитів стягувача. При цьому, державний виконавець приєднав до матеріалів виконавчого провадження надану довідку про доходи від Військової частини за період з 01.07.2022 по 30.06.2024 (а.с. 9).

Відповідно до інформації на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 14.03-08/133610 від 09.09.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.02.2004 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з 19.05.2006 - ОСОБА_4 (а.с. 10).

З особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він був зарахований до 1 класу 01.09.2012 Миколаївського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» за заявою ОСОБА_3 21.04.2017 за заявою батька ОСОБА_4 було прийнято до 5-Г класу Комунальної установи «Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 імені Ігоря Гольченка» Сумської міської ради (а.с. 11-12).

Починаючи з 01.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне професійне училище», що підтверджується довідкою від 12.08.2024 т.в.о. директора ДНЗ «Сумське міжрегіональне професійне училище» (а.с. 13).

В листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Сумської міської ради № 01-23/3/598 від 09.08.2024 зазначено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має декларацію з сімейним лікарем амбулаторії № 5 ОСОБА_9 . Згідно з даними Електронної системи охорони здоров`я декларацію укладено 21.09.2018, останнє звернення за наданням медичної допомоги було зафіксоване 19.04.2024 дистанційно, за допомогою засобів телефонного зв`язку (а.с. 16).

З листа Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 08.08.2024 № 2793/02-40 вбачається, що інформація стосовно проживання, адреси проживання, періоду проживання та дати вибуття ОСОБА_3 у ВК Миколаївської сільської ради відсутня. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідував заклади дошкільної освіти Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зарахований у 1 клас до Миколаївського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Сумської районної ради Сумської області та 13.12.2017 був відрахований зі складу учнів у зв`язку з вибуттям на навчання Кіндратівської ЗОШ І-ІІІ ст. Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 17).

З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/145-25-Вих від 02.01.2025 вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 17.10.2022 перетнули державний кордон України в напрямі виїзд (а.с. 68).

У листі Головного управління ДПС у Сумській області Держаної податкової служби України від 08.01.2025 № /5/18-8-12-02-02 із посиланням на відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків зазначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Також надано інформацію про суми отриманого доходу ОСОБА_3 з 01.04.2017 по 31.12.2022. Так, з наданої інформації вбачається, що доходи в 2 та 3 кварталі відсутні; з 28.11.2017 по 09.03.2018 вона працювала в ТОВ «АГРОФІРМА ЛАН» та отримала заробітну плату; в 2-4 кварталі 2018 року та 1-4 кварталі 2019 інформація про доходи відсутня; з 10.01.2020 по 31.08.2020 працювала у ФОП ОСОБА_12 та отримувала заробітну плату; з 13.10.2020 по 22.12.2020 працювала у ФОП ОСОБА_13 . В січні та лютому 2021 отримувала соціальні виплати з Сумського міського центру зайнятості, з 12.05.2021 по 12.07.2021 працювала у ФОП ОСОБА_14 , з 13.07.2021 по 10.10.2022 працювала у ФОП ОСОБА_15 (а.с. 75-81).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що позивач по справі її син, відповідач невістка. Вказала про те, що 15.04.2017 прийшов онук та сказав, що його мама вигнала з дому. Тоді вона попросила свого племінника, бо в нього є особисте авто та вони поїхали в Кіндратівку разом з сином та онуком. Приїхавши до місця мешкання ОСОБА_3 поговорили з нею, забрали з собою назад ОСОБА_7 та його речі. Приблизно через неділю ОСОБА_3 передала документи на ОСОБА_7 зі школи для влаштування його до школи № 22 в м. Суми за місцем мешкання ОСОБА_2 . Так, з квітня 2017 року по вересень 2022 року ОСОБА_7 проживав разом з батьком. Чи спілкувався ОСОБА_7 в цей час з ОСОБА_3 їй не відомо, одного разу чула від ОСОБА_7 , що мама приїжджала та просила в нього пробачення. Після закінчення школи ОСОБА_7 вступив до професійного училища та весь цей час проживав з батьком, речі придбавав йому батько, щоб щось йому купляла мати вона не чула, хоча з онуком мала гарні відносини, він їй постійно допомагав по домогосподарству. Впродовж цього періоду з ОСОБА_3 вона не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_2 . Зазначив, що у 2017 році йому зателефонував брат ОСОБА_2 та просив відвести ОСОБА_7 до ОСОБА_3 . Зі слід ОСОБА_16 йому стало відомо, що дитина гуляла в селі і вирішив приїхати до батька та бабусі. Коли вони приїхали в с. Кіндратівка (адресу вони не знали, дорогу показував ОСОБА_7 ) ОСОБА_3 побачила сина та почала на нього кричати за те, що він поїхав до батька і говорила, щоб збирав свої речі та їхав жити до батька. ОСОБА_7 зібрав речі та поїхали жити в Суми до ОСОБА_17 . З квітня 2017 року ОСОБА_7 проживав з ОСОБА_2 та був повністю на його забезпеченні батька. ОСОБА_7 їздив до матері, вони бачилися, бо вона також проживала в м. Суми. Коли приходив у гості до ОСОБА_2 то ОСОБА_7 завжди був у нього, ОСОБА_3 не бачив. Коли ОСОБА_2 почав служити, то ОСОБА_7 проживав з матір`ю. До повномасштабного вторгнення вони бачилися десь раз на місяць. ОСОБА_7 інколи жив у матері з 2020 року, бо вона вже мешкала у м. Суми десь з 2019 року. Коли ОСОБА_2 вже служив у військах, то в цей час ОСОБА_7 був у своєї мами. На цей час дитина з матір`ю за кордоном.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що вона вчитель математики та фізики КУ ЗОШ № 22. Вона знайома з ОСОБА_2 , який є батьком дитини ОСОБА_7 , як його класний керівник. Вона в період 2019-2021 року була класним керівником ОСОБА_19 . Дитина навчалася на середньому рівні, домашнє завдання виконував завжди, участь у житті класу приймав, однак їздити на екскурсії він відмовлявся, бо в нього не було такої можливості. Маму дитини ніколи не бачила, по всім питанням дзвонила батьку. Від дитини чула тільки про батька та бабусю, говорив що до мами може їздити по вихідних. Дитину пам`ятає з 7 класу, в клас прийшов не з початку року, а точного часу не пам`ятає.

Згідно з ч. 2, 8-9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.198, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 13 ЦПК Укаїни).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що неповнолітній син сторін у період з 01.05.2017 по 31.10.2022 проживав по черзі у кожного з батьків. Крім того, як підтверджується матеріалами справи, зареєстроване місце, що позивача, що відповідача, що їхньої дитини є АДРЕСА_2 , яке і не змінилося від моменту винесення рішення суду від 30.09.2011 про стягнення аліментів на дитину. Також, дитині сторін по справі - ОСОБА_20 вже 19.04.2020 виповнилося 14 років, тому своє місце проживання він міг визначати сам.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не може вважатися таким, що повністю сам утримував сина в період з 01.05.2017 по 31.10.2022. Доказів того, що сплачені аліменти не витрачаються на утримання сина матеріали справи також не містять.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_5 , оскільки вона є матір`ю позивача, а тому зацікавлена в результаті розгляду справи саме на його користь. З цих же підстав суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_21 , який є двоюрідним братом позивача. Крім того відповідно до показів цього свідка ОСОБА_11 у спірний період проживав не тільки з татом, позивачем, а й з мамою, відповідачем, проте конкретний час згадати не зміг, однак стверджував, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_11 вже проживав не з батьком, а з матір`ю.

Що стосується показів свідка ОСОБА_18 , яка була класним керівником ОСОБА_4 , то, суд вважає, що показання цього свідка не може вважатися у справі беззаперечними доказами того факту, що у спірний період ОСОБА_4 проживав та перебував на утриманні тільки батька, адже відвідування школи лиш батьком не може бути підтвердженням не проживання дитини з матір`ю чи не утримання нею своєї дитини.

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що ОСОБА_3 не витрачає одержані нею аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , також не надав достатньо належних та достовірних доказів на підтвердження того, що в період часу з 01.05.2017 по 31.10.2022 ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_2 , який його повністю утримував, а тому відсутні підстави для зміни розміру або звільнення від сплати аліментів на дитину, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління юстиції, про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів відмовити

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління юстиції, м. Суми, просп. Перемоги, 6, .

Дата складення повного судового рішення 07.04.2025.

Суддя В.В. Титаренко