Справа № 465/113/24 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю. С.
Провадження № 22-ц/811/3735/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 рокуЛьвівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Задорожного Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 01 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контрори Спільник Зоряни Володимирівни, про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, яке складається з частки у квартирі АДРЕСА_1 , що належала померлій та її чоловіку ОСОБА_4 , спадщину після смерті якого вона фактично прийняла, але не оформила.

Позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак листом від 16.02.2023 №292/02-14, враховуючи невірне написання прізвища позивача, рекомендовано позивачу звернутись для встановлення факту родинних відносин з померлою, а також встановлення факту приналежності позивачу Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 28.05.1998 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2023 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , а також рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20.04.2024 року встановлено факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 28.05.1998 виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів.

За результатами звернення до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ОСОБА_3 позивач отримав відповідь від 23.10.2023 року за № 2021/02-14, у якій зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Враховуючи той факт, що оригінал дублікату Свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у іншого спадкоємця - ОСОБА_2 , представником позивача та нотаріусом скеровувались листи на адресу відповідача з проханням з`явитись до нотаріальної контори, однак такі останнім були проігноровані, а тому позивач позбавлений можливості набути у власність спадкове майно інакше, як за рішенням суду.

Спадковим майном після смерті матері сторін даного спору є 1/2 частка у квартирі АДРЕСА_1 , а спадкоємцями померлої є три її сини: ОСОБА_5 , який відмовився від спадкування в користь відповідача, позивач та відповідач, а відповідно позивач має право набути у власність 1/3 частини спадкового майна, що є 1/6 частиною у вищевказаній квартирі.

Враховуючи вищевикладене, просив визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (в подальшому «спірна квартира») та вирішити питання розподілу судових витрат (том 1, а.с. 1-5).

Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 01 серпня 2024 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 851 гривню 41 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову (том 1, а.с. 156-162).

Додатковим рішенням Франківського районного суду міста Львова від 11 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу (том 1, а.с. 264-269).

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 11 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду міста Львова від 01 серпня 2024 року залишено без задоволення (том 1, а.с. 195-197, 270-275) і згаданий відповідач оскаржив це рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що «судом було визнано частку позивача у квартирі, що знаходиться у спільній сумісній власності без попереднього розподілу часток», хоча «з урахуванням суттєвих покращень, зроблених зі згоди позивача заявником, а також попередньої сплати компенсації позивачу за його частку в квартирі спільної сумісної власності, без взаємної згоди не може відбуватися інакше, як в судовому порядку».

Стверджує, що «частка позивача по факту була продана відповідачеві ще у 1998 році» (том 1, а.с. 288-290).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263).

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) всіма учасниками справи те, що:

-згідно Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 28 травня 1998 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, спірна квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (том 1, а.с. 14);

-ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (том 1, а.с. 51);

-ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (том 1, а.с. 49-зворот);

-ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (відповідач) подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , у якій він спадкоємцями померлої за законом зазначає також ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_6 і яка містить його згоду про визнання за померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/4 частині спірної квартири (том 1, а.с. 49);

-ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , у якій і він визнає за померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/4 частині спірної квартири (том 1, а.с. 64-зворот).

Як вбачається з вищенаведеного, на стадії прийняття спадщини обидві сторони даного спору (як позивач, так і відповідач/апелянт) визнали за померлими співвласниками спірної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по 1/4 частині спірної квартири, що разом становить 2/4 цієї квартири (або 1/2 її частину) і є спадковим майном (тобто предметом спору), а також те, що спадкоємцями за законом ОСОБА_3 є три особи її сини (позивач, відповідач, а також і ОСОБА_5 ).

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги стосовно того, що «судом було визнано частку позивача у квартирі, що знаходиться у спільній сумісній власності без попереднього розподілу часток», є надуманими (оскільки судом було визнано за позивачем право на частку саме у спадковому майні - 1/2 частині спірної квартири), а тому до уваги прийматися не можуть.

Так само, як не можуть прийматися до уваги доводи апеляційної скарги стосовно «суттєвих покращень, зроблених зі згоди позивача заявником», а також про те, що «частка позивача по факту була продана відповідачеві ще у 1998 році», оскільки предметом спору є саме спадкове майно після смерті співвласників спірної квартири (і у поданих до нотаріуса заявах відповідач/апелянт сам визнав за кожним із померлих право саме на 1/4 частину спірної квартири), а не компенсація цих «суттєвих покращень» чи частка у спірній квартирі безпосередньо самого позивача.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 01 серпня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

У зв`язку з перебуванням одного з членів колегії суддів з 24 лютого по 04 квітня 2025 року на лікарняному, повну постанову складено та проголошено 07 квітня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.