Справа № 459/307/25
Провадження № 2/459/81/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 квітня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-10105985 від 03.11.2023 року у розмірі 24 255 гривень та вирішити питання судових витрат.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.11.2023 між ТОВ "Качай гроші" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10105985 (надалі - Договір кредитної лінії) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір кредитної лінії був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора. За умовами кредитної лінії відповідач був зобов`язаний повернути позику в строк дії кредитної лінії - 120 днів, а також сплатити проценти за користування позикою. 03.11.2023 кредитор перерахував на вказаний позичальницею банківський рахунок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 6300 гривень. 22.01.2024 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передало (відступило) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» прийняло належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому, 16.08.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Ейс» прийняло належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 24 255 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «Ейс» в сумі 24 255 грн, з яких: 6300 грн. заборгованість по кредиту, 17 640 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» Ураховуючи наведене, представник позивача просить суд позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі, оскільки він добровільно свої зобов`язання не виконує.

Ухвалою від 28.01.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.

01.04.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача у позовній заяві просив здійснити розгляд даної справи у його відсутності, де також вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою про вручення (з підписом відповідача). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 07 квітня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 01 квітня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є 07 квітня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № 00-10105985 (надалі- Договір кредитної лінії), згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 Договору кредитної лінії).

Договір кредитної лінії підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону позичальника, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, відповідно до змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Качай Гроші». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 57330, направленим останньому 03.11.2023 року о 13:17:48 годині на номер мобільного телефону: НОМЕР_2 (а. с. 135).

Згідно з п. 1.2 Договору кредитної лінії сума кредитного ліміту складає: 6300 грн, тип кредиту - кредитна лінія.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредитної лінії строк дії кредитної лінії: 120 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 02 березня 2024 року.

Згідно з п.п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Договору кредитної лінії тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,50) % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 30 дня користування кредитом, починаючи з 31 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,9 від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеної п.1.3.1. даного договору. Занижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту в п. 1.3. договору, але не більше 30 днів користування кредитом, тобто з 1 по 30 день включно.

Пунктом 1.5 Договору кредитної лінії встановлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає: 315 грн.

Згідно з п. 1.7 Договору кредитної лінії орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 4697.69%.

Відповідно до п. 1.8 Договору кредитної лінії орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору складає 22491,00 грн.

Відповідно до п. 1.15 Договору кредитної лінії продовження строку кредитування не передбачено.

Згідно із п.2.8 Договору кредитної лінії передбачено, що датою надання кредиту є дата перерахування позивачем кредиту в сумі 6300 грн на карту позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ , емітовану банком України

Відповідно до п.3.6. Договору кредитної лінії проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договорм.

Згідно п.4.3.1 Договору кредитної лінії, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в порядку та в строки визначені договором.

Пунктом 5.1 Договору кредитної лінії передбачено, що кошти кредиту одержані позичальником за договором повертається ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше дня повернення кредиту (включно) зазначеного в графіку платежів, на поточний рахунок кредитодавця шляхом ініціювання переказу коштів з платіжної картки позичальника через POS-термінал в особистому кабінеті.

Згідно п. 7.2 Договору кредитної лінії позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуги від 12.07.01, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ознайомлена зі змістом ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлена з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/.

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 та додатку №1 до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 ТОВ «Качай Гроші» через платіжний сервіс «Platon» 03.11.2023 перераховано ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 суму в розмірі 6300 гривень (137-139).

Факт перерахування коштів за Договором кредитної лінії 03.11.2023 на картку відповідача у сумі 6300 грн та факт зарахування кредитних коштів підтверджується випискою за період з 03.11.2023 року по 08.11.2023 року, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали Червоноградського міського суду від 21.02.2025. Серед іншого вбачається, що зазначений у вищевказаному Договорі кредитної лінії номер кредитної картки (маска карти: № НОМЕР_1 ) належить відповідачу ОСОБА_1 (а. с.166-168 ).

У матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якому зазначена інформація щодо основних умов кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а. с. 132-134).

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, редакція яких затверджена наказом директора ТОВ «Качай Гроші» № 1-8/10 від 28.06.2023 (а.с.102-131).

Додатком №1 до Договору кредитної лінії є Графік платежів, в якому відображені основні умови кредитування: дата видачі кредиту - 03.11.2023, дата платежу - 02.03.2024, сума кредиту - 6300 грн, проценти за користування кредитом - 15876 грн, комісія за надання кредиту - 315 грн, а також зазначена загальна вартість кредиту - 22 491 гривень. Графік також підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «57330» (а. с. 100).

Із детального розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії, складеного ТОВ «Качай гроші» встановлено, що за боржником ОСОБА_1 за період з 03.11.2023 по 22.01.2024 обліковується заборгованість в сумі 19 372,50 гривень, з яких: 6300 грн - сума заборгованості за основним забов`язанням, 12757,50 грн - сума заборгованості за процентами, 315 грн - сума заборгованості за комісіями (а. с. 150-151).

22 січня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Качай Гроші» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) відступило ТОВ «Макс Кредит» (фактор) права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Макс Кредит», прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Качай Гроші» за плату на умовах, визначених цим договором (надалі - Договір факторингу № 22-01/2024) (а. с. 22-30).

Відповідно до п. 2.5. Договору факторингу № 22-01/2024 відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги, тобто у робочий день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі реєстру боржників.

Згідно з Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 клієнт (ТОВ «Качай гроші») передав, а фактор (ТОВ «Макс Кредит») прийняв реєстр боржників у кількості 18598 (а. с. 38).

Відповідно до витягу із додатку №1 за Договором факторингу № 22-01/2024, що є реєстром боржників від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 372,50 гривень (а. с. 41-42).

Згідно із п. 4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 ТОВ «Макс Кредит» має право здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дій, пов`язані з набутими правами вимоги, в тому числі щодо укладення мирової угоди, реструктуризації суми боргу, продовження строку погашення боргу, повного чи часткового прощення суми боргу, відмови від примусового стягнення заборгованості та інше.

Так, відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-10105985, складеним ТОВ «Макс Кредит», заборгованість відповідача перед ТОВ «Макс Кредит» становить 24 255 грн, з яких: 6300 - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 640 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 315 грн - сума заборгованості за комісіями (а. с. 19). Отже, із даного розрахунку встановлено, що ТОВ «Макс Кредит» здійснив донарахування процентів за користування кредитними коштами в силу п.4.7.2 Договору факторингу № 22-01/2024.

Також, 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» їх прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Макс Кредит» за плату на умовах, визначених цим договором (надалі - Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС) (а. с. 45-54).

Відповідно до п. 2.5. Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги, тобто у робочий день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі реєстру боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Макс Кредит» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників кількістю 9192 (а.с. 63).

Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10105985 на загальну суму 24 255 грн (а. с. 64-65).

Оскільки боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №00-10105985 належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

Судом встановлено, що 03.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 00-10105985 у формі електронного документа, який був підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту, особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів.

Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір кредитної лінії № 00-10105985 з ним не був би укладений.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Качай гроші» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку № НОМЕР_1 в розмірі 6300 грн, яка передбачена умовами Договору кредитної лінії №00-10105985, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 та випискою АТ «Універсал Банк» про рух коштів за період з 03.11.2023 по 08.11.2023по банківській карті ОСОБА_1 .

Також із виписки, наданої АТ «Універсал Банк», про рух коштів за період з 03.11.2023 по 08.11.2023 по банківській карті № НОМЕР_1 , яка належить відповідачу, вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював операції з переказу коштів, з поповнення рахунку.

Наведені вище обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов Договору кредитної лінії № 00-10105985 так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем.

Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за Договором кредитної лінії № 00-10105985 не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Так, із детального розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-10105985, складеного первісним кредитором ТОВ «Качай гроші», встановлено, що за боржником ОСОБА_1 за період з 03.11.2023 по 22.01.2024 обліковувалася заборгованість в сумі 19 372,50 гривень, з яких: 6300 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 12757,50 грн - сума заборгованості за основним процентами, 315 грн - сума заборгованості за комісіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Порядок та розміри сплати процентів за користування кредитними коштами визначено п. п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Договору кредитної лінії.

Як зазначалося вище, відповідно до Договору кредитної лінії кредит надавався строком на 120 днів від дати отримання кредиту позичальником, тобто до 02.03.2024, без продовження строку кредитування.

Проценти за користування кредитом первісним кредитором нараховані за період з 03.11.2023 по 22.01.2024, що становить 81 день у розмірі 12757,50 грн.

Наведене свідчить про наявність у ТОВ «Качай гроші» права на нарахування процентів за зниженою та стандартною процентними ставками за користування кредитом, оскільки такі нарахування відбувались в порядку, передбаченому Договором кредитної лінії та у межах строку кредитування, з умовами якого позичальник був ознайомлений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018р. у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018р. у справі № 910/11965/16.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023р. у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021р. у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021р. у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021р. у справі № 5026/886/2012, тощо).

У справі, що розглядається судом встановлено, що право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача, від первісного кредитора ТОВ «Качай гроші» перейшло до ТОВ «Макс Кредит», від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Ейс», на підставі договорів факторингу, які були укладені 22.01.2024, 16.08.2024.

Вищевказані договори факторингу є дійсними та чинними, відомостей про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні.

Відтак, до позивача, як до нового кредитора, перейшло право грошової вимоги до відповідача по заборгованості, яка виникла за Договором кредитної лінії №00-10105985.

Варто зауважити, що в матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості, проведений ТОВ «Макс Кредит» за період з 31.01.2024 по 01.03.2024, відповідно до якого загальна заборгованість становить 24 255 грн, з яких: 6300 - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 640 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 315 грн - сума заборгованості за комісіями.

Такий розрахунок проведений в межах строку дії Договору кредитної лінії № 00-10105985, тобто до визначеної п. 1.3 таким договором дати повернення кредиту (по 02.03.2024).

Відповідно до п. 1 Договору факторингу № 22-01/2024 право вимоги - це всі права вимоги клієнта до боржника за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги засоби захисту прав, які доступні клієнту у якості кредитора, щодо виплати суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та/або настане в майбутньому згідно умов укладених між клієнтом та боржником договорів.

Згідно із п. 4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 ТОВ «Макс Кредит» має право здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дій, пов`язані з набутими правами вимоги, в тому числі щодо укладення мирової угоди, реструктуризації суми боргу, продовження строку погашення боргу, повного чи часткового прощення суми боргу, відмови від примусового стягнення заборгованості та інше.

Отже, суд вважає, що ТОВ «Макс Кредит» на підставі п. п. 1.4.7.2. Договору факторингу № 22-01/2024 мав право нараховувати відсотки за користування кредитом в межах дії строку Договору кредитної лінії №00-10105985.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-10105985 від 03.11.2023 у сумі 24 255 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 615 грн, 17 640 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами.

Дослідивши вказаний розрахунок та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за основною сумою боргу за Договором кредитної лінії №00-10105985 суперечить умовам, передбаченим даним договором виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за умовами Договору кредитної лінії №00-10105985 передбачено надання кредиту в розмірі 6300 гривень строком на 120 днів із сплатою процентів за користування кредитними коштами. Також позичальник зобов`язаний був сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає: 315 грн.

Також із розрахунку заборгованості вбачається, що загальна заборгованість відповідача становить 24 255 грн, з яких: 6300 - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 640 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 315 грн - сума заборгованості за комісіями.

Проте, позивач просить стягнути заборгованість за основним боргом в сумі 6615,00 гривень, тобто позивач до тіла кредиту приєднав заборгованість за комісією в сумі 315 гривень

Суд вважає, що визначених законом підстав для стягнення з відповідача основної суми заборгованості більшої, аніж була видана відповідачу немає, а тому з відповідача у користь позивача підлягає стягненню заборгованість за сумою кредиту у розмірі 6300 грн, а також 315 гривень комісії за надання кредиту, яка була передбачена умовами Договору кредитної лінії, зокрема п.1.5 Договору кредитної лінії.

Також, суд враховує те, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір кредитної лінії №00-10105985 ОСОБА_1 усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10105985, а відповідач, отримавши кредитні кошти, не повернув їх у встановлений договором строк, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс».

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10105985 від 03.11.2023 у розмірі 24 255 гривень, з яких: 6300 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 640 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами, 315 гривень - сума заборгованості за комісією за надання кредиту.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано: Договір про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро АБ «Тараненко та партнери» №2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду № 1 від 22.11.2024 до договору про надання правової допомоги №2211/Е від 22.11.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А. І. №4956 від 24.04.2012, довіреність на представництво інтересів ТОВ «ФК «Ейс» від 04.12.2024.

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом.

Проте, варто зауважити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час (адвокат не приймав участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та з врахуванням того, що позов задоволено, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно з платіжною інструкцією №6062 від 22.01.2025 в сумі 2422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу приписів ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-10105985 від 03.11.2023 у сумі 24 255 (Двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 07.04.2025.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія" Ейс"» (, адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович