Справа № 127/3847/24
Провадження № 22-ц/801/866/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 рокуСправа № 127/3847/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левицької-Корчун Вікторії Ігорівни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову в продовженні процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та повернення зустрічної позовної заяви від 12 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

17.06.2024 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2024 відмовлено у продовженні процесуального строку на подання зустрічного позову. Відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 . Повернуто ОСОБА_1 судовий збір відповідно до квитанції про сплату № 9255-0409-9128-3997 від 16.06.2024 в сумі 1600 грн (а.с. 204-205).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2024 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2024 в частині відмови в продовженні строку на подання зустрічної позовної заяви та відмови у прийняті зустрічної позовної заяви, поверненні судового збору скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2025 року відмовлено у продовженні процесуального строку на подання зустрічного позову. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про стягнення коштів повернуто позивачу. Повернуто ОСОБА_1 судовий збір відповідно до квитанції про сплату № 9255-0409-9128-3997 від 16.06.2024 в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Левицька-Корчун В.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу від 12 лютого 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Левицька-Корчун В.І. зазначила, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та порушив процесуальні права позивача за зустрічним позовом, не з`ясував дату отримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки в січні 2024 він разом із своєю матір`ю на автомобілі виїхав за межі України та на даний час проживає у Туреччині, де здійснює лікування та догляд за своєю матір`ю. Після виїзду з України ОСОБА_1 фактично не мав можливості відкрити свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» та отримати інформацію про наявність даної справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у продовженні процесуального строку на подання зустрічного позову та повернення зустрічної позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, строк для подання зустрічного позову, встановлений судом, закінчився, а продовжити його можна лише в межах встановленого судом строку, тому суд був позбавлений процесуальної можливості продовжити такий строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачу право відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України в строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов (т. 1 а.с. 29). Копію зазначеної ухвали було надіслано ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 35).

На аркуші справи 41 знаходиться рекомендоване повідомлення надіслане судом на адресу ОСОБА_1 , яке повернулось до суду з відміткою відділку Укрпошта «адресат відсутній за вказаною адресою».

17.06.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Левицька-Корчун В.І. подала відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про продовження ОСОБА_1 строку на подання відзиву на позовну заяву. Також в цей же день подано зустрічну позовну заяву (вх. № 52213), в якій містилось клопотання про продовження строку на подання зустрічного позову.

Підставою пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви зазначалось те, що в січні 2024 ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю на автомобілі виїхав за межі України та на даний час проживає у Туреччині, де здійснює лікування та догляд за своєю матір`ю, яка має тяжкі захворювання. ОСОБА_1 не користується відкритим ще у 2021 році електронним кабінетом в системі «Електронний суд». Про наявність даної справи став обізнаний нещодавно. У зв`язку з відсутністю у нього юридичних знань 10.06.2024 між ним та адвокатом Левицькою-Корчун В. І. було укладено угоду про надання послуг адвоката; зустрічну позовну заяву подано в межах 15-денного строку з дня як ОСОБА_1 став обізнаний про наявність даної цивільної справи та ухвали суду про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 88-90).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2024 відмовлено у продовженні процесуального строку на подання зустрічного позову. Відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 . Повернуто ОСОБА_1 судовий збір відповідно до квитанції про сплату № 9255-0409-9128-3997 від 16.06.2024 в сумі 1600 грн (т. 1 а.с. 204-205).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2024 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2024 в частині відмови в продовженні строку на подання зустрічної позовної заяви та відмови у прийняті зустрічної позовної заяви, поверненні судового збору скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2 а.с. 33-35).

Вінницький міський суд, врахувавши позицію, викладену в постанові Вінницького апеляційного суду від 27.11.2024 року, ухвалою відмовив у продовженні процесуального строку на подання зустрічного позову та повернув зустрічну позовну заяву позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 наявний електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Приписи частин першої, четвертої статті 14 ЦПК України передбачають, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим ЦПК України, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.

Документи надсилаються учасникам справи за правилами передбаченими главою 7. «Судові виклики і повідомлення» ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення документа є день отримання судом повідомлення про доставлення документа до електронного кабінету особи. Якщо документ надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, документ вважається врученою у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно картки руху документу в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі дата доставки до електронного суду (кабінету) ухвали про відкриття провадження у Документ сформований в системі 21 година 49 хвилин. Таким чином, ухвала про відкриття провадження вважається врученою 14 лютого 2024 року, а строк на подання відзиву закінчився 29 лютого 2024 року (14 лютого 2024 року + 15 днів).

Апеляційний суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження від 12 лютого 2024 року лише у квітні 2023 року від доньки третьої особи у справі ОСОБА_4 засобами електронного зв`язку, оскільки як вбачається з матеріалів справи і не заперечується ОСОБА_1 та його адвокатом, у Ізєдіна Е.А. наявний електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд» та у матеріалах справи є повідомлення, яке підтверджує доставку такої ухвали до електронного кабінету заявника.

Доводи адвоката про те, що після виїзду за кордон ОСОБА_1 фактично не перевіряв свій електронний кабінет, оскільки не був обізнаний про існування будь-яких судових справ за його участю та не мав часу і можливості відкрити свій електронний кабінет не заслуговують на увагу, оскільки відповідач у справі зобов`язаний самостійно слідкувати за поштовою кореспонденцією, яка надходить на його адресу (в тому числі в електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд») та несе відповідні ризики у випадку неотримання ним кореспонденції внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

Відтак, повернення зустрічної позовної заяви відбулося із причин, які повністю залежали від заявника, що позбавляє суд можливості оцінювати такі причини пропуску строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Разом з тим, строк для подання зустрічного позову, встановлений судом, закінчився, а продовжити його можна лише в межах встановленого судом строку, тому суд першої інстанції був позбавлений процесуальної можливості продовжити такий строк.

На підставі вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левицької-Корчун Вікторії Ігорівни залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову в продовженні процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та повернення зустрічної позовної заяви від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук