Справа № 450/774/25 Провадження № 2/450/1154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукса Д. А.

при секретарі Качмар М. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» в інтересах, якого діє представник Альховська Ірина Богданівна до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення заборгованості за кредитним договором,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» заборгованість в розмірі 61442,98 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.11.2020 між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № ПКК/37573, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежів сумі, строки та на умовах,що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.11.2023 заборгованість за Кредитним договором складала 44 712, 90 грн., в тому числі строкове тіло 12 531, 06 грн., прострочене тіло 16 655 грн., строкові відсотки 0 грн., прострочені відсотки 15 526, 84 грн. Згідно пунктів 4.1., 4.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 30,00% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. За період з 09.11.2023 по 31.01.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.01.2025 16 730, 08 грн.. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 16 730, 08 грн. Загалом сума заборгованості за Кредитним договором складає 61 442, 98 грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» () на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТзОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС».

Представник позивача подала додаткові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження не укладення кредитного договору, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання цього договору недійсним. Позичальником не доведено належного повернення позичених коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Натомість позивачем надані належні докази, зокрема досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Отже, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується факт повідомлення позивачем відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні за Договорами факторингу шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу відповідача. Заборгованість за кредитним договором не погашена і зміна кредитора жодним чином не виливає на факт того, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав і заборгованість наявна донині.

Позиція відповідача: Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов безпідставний та необґрунтований, оскільки відсутні докази отримання новим кредитором прав вимоги. Зазначає, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем надано копію договору факторингу, витяг з реєстру боржників, засвідчений підписом представника відповідача. Наданий позивачем Витяг з не є належним доказом на підтвердження: факту переходу права вимоги від AT «КРЕДОБАНК» до ТОВ «АКСІЛІУМ ФІНАНС», оскільки у цьому витягу зазначені лише номер кредитного договору, ПІБ та ІН позичальника, у ньому не вказано - станом на яку дату нараховано заборгованість, її залишок на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. До того ж, вказаний витяг не завірений належним чином, не містить підписів уповноважених осіб та печаток покупця та продавця (клієнта і фактора), його відповідність оригіналу договору не посвідчена в установленому законом порядку, а сформований і підписаний лише працівником ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» та містить відтиск печатки лише однієї сторони договору - позивача. Отже, з витягу неможливо встановити, що він є невід`ємною частиною договору факторингу. З копії договору факторингу неможливо встановити передачу на користь ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» саме кредитних зобов`язань відповідача за кредитним договором від 03.11.2020 №ПКК/37573 та не можливо встановити - у якому саме обсязі передано право вимоги. Також у тексті договору факторингу не міститься жодної інформації про відповідача чи про дату укладення договору з відповідачем. Також відповідач зазначає, що відсутні докази перерахування коштів (тіла кредиту). На підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності боргу за договором позивач надає тільки розрахунки заборгованості. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). У матеріалах справи виписки з карткових рахунків відсутні, як і відсутні будь-які інші первинні документи, які б підтверджували заборгованість відповідача за Кредитним договором №ПКК/37573 від 03.11.2020. Відтак позивач не довів належними та достатніми доказами, що зазначена позивачем заборгованість дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідних кредитних договорів. Таким чином, з наданих позивачем документів, не можливо встановити розмір заборгованості та наявність у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №ПКК/37573, тому в задоволенні позову просить відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат, зазначає, що з наданих документів (акти, рахунки, договори), не вбачається, що гонорар в сумі 6000,00 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з відповідача. Вказані документи можуть стосуватися будь-яких інших справ за позовом ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» щодо будь-якого із сотен тисяч інших позичальників, що вказує на відсутність обов`язку відповідачем сплачувати (компенсувати) такі витрати позивача, навіть якщо такі витрати й мали місце. Відтак, вказана вартість послуг адвоката - 6000,00 грн., на думку відповідача, не співмірна із необхідним часом, які міг витратив би адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах, та є явно завищеною. Отже, вважаю, що правові підстави для стягнення з мене 6000,00 грн. витрат на професійну (правничу) допомогу на користь позивача відсутні, а тому в задоволенні заяви представника про стягнення таких витрат варто відмовити.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

21.02.2025 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 21.02.2025 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 12.03.2025 відзив на позовну заяву; 12.03.2025 заява про зупинення провадження у справі; 26.03.2025 додаткові пояснення.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.11.2020 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № ПКК/37573 .

На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/37573 від 03.11.2020 до Заяви-Договору № 0145/980/РКО від 03.011.2020 та анкету-заяву № 37573 на отримання ліміту по кредитній картці.

Відповідно до надано додатку про відкриття кредитної лінії № ПКК/37573 від 03.11.2020 до Заяви-Договору № 0145/980/РКО від 03.11.2020, термін (строк) кредитної лінії до 02.11.2023 (включно), максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн, розмір процентів за кредитним договором 30,00% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка 46,09 % річних.

08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу із відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, серед інших, до відповідача за кредитним договором № ПКК/37573 від 03.11.2020, що підтверджується договором факторингу, додатками до нього.

Як вбачається з платіжної інструкції від 08.11.2023 № 1 позивачем було здійснено оплату на користь банку згідно договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором від 08.11.2023 в розмірі 4420 385,21 грн.

В подальшому, 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 було змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс».

На підтвердження позовних вимог позивач надав виписку по особових рахунках з 03.11.2020 по 07.11.2023, розрахунок заборгованості за договором кредиту № ПКК/37573 від 03.11.2020.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.11.2023 заборгованість відповідача становить 44712,9 грн., з яких 12531,06 грн. строкова сума заборгованості за тілом кредиту, 16655,00 грн. прострочена сума заборгованості за тілом кредиту; 15526,84 прострочена сума заборгованості за відсотками.

За період з 09.11.2023 по 31.01.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.01.2025 16 730, 08 грн.. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 16 730, 08 грн. Загалом сума заборгованості за Кредитним договором складає 61442,98 грн.

30.01.2025 ТОВ «ФК «Аксілум Фінанс» надіслало відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором ПКК/37573 від 03.11.2020.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитом відповідача увійшло до пакету передачі активів на користь позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2- 1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

У справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має відповідач, а не позивач (постанова КГС ВС від 08.06.2022 № 913/618/21).

Однак, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження не укладення кредитного договору, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання цього договору недійсним. Відповідачем не доведено належного повернення позичених коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача спірної суми коштів, а отже, про задоволення позову.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі суд зазначає, наступне.

Задля вирішення питання щодо зупинення провадження у даній справі необхідно з`ясувати чи перебуває відповідач у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів його призов на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні або надати свої пояснення по суті справи.

Відповідачем надано суду посвідчення серії НОМЕР_1 , військовий квиток серія НОМЕР_2 та довідку, про те що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій службі частині НОМЕР_3 з 20.09.2024 по теперішній час, однак зі змісту таких неможливо встановити, що відповідач виконує бойові завдання у зоні бойових дій та про те, що особисто відповідач не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій, тому відсутні підстави про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат у справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач поніс витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правову допомогу у сумі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. відповідно.

Розмір витрат на правову допомогу підтверджується: договором про надання правничої допомоги № 24/01/25 від 24.01.2025, ордером на надання правничої допомоги від 24.01.2025, актом наданих послуг № 1 до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 № 24/01/25.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4-6 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити співмірності їх розміру.

Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду України у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс»,- задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № ПКК/37573 від 03.11.2020 у розмірі 61442,98 (шістдесят одна тисяча чотириста сорок дві грн. 98 коп.) гривень

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс», , 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка, 4, кабінет 4.

Представник позивача: Альховська Ірина Богданівна, РНОКПП НОМЕР_5 , 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка, 4, кабінет 4

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса