Справа № 559/458/25
Провадження № 2/559/492/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 11.05.2021 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.05.2021 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням суду від 11.05.2021 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. З часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси, введення воєнного стану в Україні, значно підвищилась вартість життя, зросли ціни на продукти харчування, предмети гігієни, медикаменти. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, яка підростає, отже збільшуються її потреби. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити доньку, купує медикаменти, одяг, речі загального вжитку. Крім сплати аліментів у мінімальному розмірі, відповідач не надає жодної допомоги, хоча працює за кордоном і його матеріальне становище значно покращилось. Зважаючи на це, відповідач має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, вважає його необґрунтованим, не підтвердженим жодним доказом та просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог. У нього ж відбулися зміни сімейного стану, народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Боргу по сплаті аліментів у нього немає. Крім того, він бере участь у додаткових витратах на дочку, передає їй кошти, одяг, шкільне приладдя.

Позивачкою подано відповідь на відзив, згідно якого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10.02.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.05.2021 шлюб між сторонами розірвано, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю (а.с. 4-5).

Рішенням суду від 11.05.2021 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7).

У свідоцтві про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком зазначений ОСОБА_6 (а.с. 34-36).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів, які стягуються на сьогоднішній день з відповідача на утримання дитини становлять 1598 грн., тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 грн.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.03.2025 (справа 557/1226/23) зазначає, що у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на частку від доходу відповідача, оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхньої спільної дитини.

Суд приймає загальновідомим той факт, що з 2021 року в державі відбулась суттєва інфляція. Дитина сторін 2016 року народження з 2021 року подорослішала, а тому виросли і витрати на її утримання, що безумовно змінило матеріальний стан позивачки. Тому суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів та відповідно їх збільшення до 1/4 частини доходу відповідача. Цей розмір аліментів буде посильним для батька, який працює за кордоном. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що додатково надає доньці кошти на утримання, однак жодного доказу на підтвердження цього не надав. Наявність у відповідача ще однієї дитини, не звільняє його від обов`язку утримувати іншу дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що розгляд справи стосується захисту, в першу чергу, прав та інтересів спільної дитини сторін спору.

Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, згідно п.п. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

позов задовольнити: змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 11.05.2021 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.В. Макеєв