ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Суми

Справа №591/950/24

Номер провадження 22-ц/816/427/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Третьякова Сергія Миколайовича

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 березня 2024 року ухваленого в складі судді Шелєхової Г. В., у м. Суми,

у с т а н о в и в:

У січні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2019 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, окрім аліментів, матеріальної допомоги не надає, визначених рішенням суду аліментів не вистачає, у зв`язку зі знеціненням грошової одиниці України.

Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Заочним рішенням від 26 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2019 року по справі №591/3933/19, визначивши їх у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист, виданий Зарічним районним судом м. Суми на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12листопада 2019 року у справі №591/3933/19 р., після погашення заборгованості по ньому ( в разі її наявності).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 в особі представника адвоката Третьякова С. М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, , порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати заочне рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги є необґрунтовані, оскільки позивачка стверджуючи, що сума аліментів не покриває витрати, при цьому не надає жодних доказів, які витрати нею здійснюються на утримання доньки, яка нагальна потреба існує в коштах. Поряд з цим, відповідач своєчасно сплачує аліменти, систематично поповнює рахунок телефону доньки, здійснює додаткові перерахування коштів на картку матері доньки для придбання одягу та речей, на лікування, інші витрати. Відповідач постійно спілкується з донькою, кожного року бачиться з нею, у 2023 році донька перебувала у батька в Польщі.

Також відповідач зазначає, що з 2019 р. по даний час його трудова діяльність за кордоном фактично не змінилась, він здебільшого працює не офіційно та має нестабільний дохід. При цьому, наявність твердої грошової суми по сплаті аліментів дає йому можливість краще спланувати свій бюджет і витрати. Також пропонує збільшити грошову суму аліментів до 3000 грн, що має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки та задоволення її потреб.

Позивачка правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн. щомісячно до її повноліття (а.с.5-6).

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За вимогами статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст.181 СК України).

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Змінювати спосіб стягнення аліментів, в силу приписів частини третьої статті 181 СК України, є правом одержувача аліментів (позивачки) і таке право є безумовним, тобто можливість реалізації цього права не ставиться в залежність від певних обставин, таких як зміна матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення їх здоров`я тощо. Реалізація цього права направлена, перш за все, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

З наведеного слідує, що позивачка, як одержувач аліментів за рішенням суду, на законній підставі звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача батька дитини.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені статтею 182 СК України.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, необхідно враховувати, що законодавцем визначено лише мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а тому розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища дитини та її стану здоров`я, матеріального становища платника аліментів та інших обставин, які відповідно до статті 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, може бути більшим для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, основним критерієм визначення судом розміру аліментів на дитину має бути достатність аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною п`ятою статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір і спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні, а з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача на відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Таким чином, судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Третьякова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов