Справа № 308/3650/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинов Георгій Костянтинович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєва Олександра Олександровича, про вжиття заходів по зняттю арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинов Г.К., звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 447-1ЦПК України.

В обґрунтування скарги заявника посилається на те, що 24.05.2012 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2012 в справі № 2п-7526/11 видано 03.06.2013 виконавчий лист № 2п-7526/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості в розмірі 101061,84 грн та судових витрат в загальній сумі 1070,62 грн., а разом 102072,46 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 29.03.2013.

11.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом постановлено ухвалу в справі № 308/16853/13-ц, якою поновлено строк пред`явлення виконавчого листа № 2п-7526/11 до примусового виконання.

В межах примусового виконання виконавчого листа № 2п-7526/11, виданого 03.06.2013 відкрито виконавче провадження № 46611104 (ідентифікатор доступу 3957016Е1442) та постановою старшого державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській обл. Гусєвим Олександра Олександровича від 29.05.2017 накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 .

30.06.2017 Постановою про повернення виконавчого документу стягувану виконавчий лист виконавчий лист № 2п-7526/11, виданий 03.06.2013 повернуто стягувану - ТОВ «Кредитні ініціативи».

Після 30.06.2017 р. виконавчий документ до примусового виконання стягувачем не пред`являвся, строк його пред`явлення до примусового виконання, передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сплив.

12.12.2023 постановою Закарпатського апеляційного суду в справі № 308/16853/13-ц ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2013 скасовано, в задоволенні заяви стягувана про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа № 2п-7526/11 до примусового виконання відмовлено.

В зв`язку з вищевикладеним 18.02.2025 ОСОБА_1 подав до Ужгородського ВДВС в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління юстиції заяву про зняття арешту з майна боржника.

Листом Ужгородського ВДВС в Ужгородському районі від 05.03.2025 в знятті арешту з майна ОСОБА_1 відмовлено, оскільки після повернення виконавчого документу стягувану, арешт з майна боржника може бути знятий виключно за відповідним судовим рішенням.

Після 11.05.2017 р. виконавчий документ до примусового виконання стягувачем не пред`являвся, строк його пред`явлення до примусового виконання, передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сплив.

Зазначає, що продовження арешту майна боржника є протиправним, оскільки не відповідає меті такого арешту - забезпеченню примусовому виконанню рішення суду в рамках відкритого державним виконавцем виконавчого провадження та становить непропорційне втручання в право власності заявника.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гусєва Олександра Олександровича, що полягає у не знятті арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника від 29.05.2017 у виконавчому провадженні № 46611104 та зобов`язати старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно- західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гусєва Олександра Олександровича вжити заходів по зняттю арешту з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника від 29.05.2017 у виконавчому провадженні № 46611104.

Від стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшла заява про повергнення скарги заявнику без розгляду, оскільки до скарги не додано доказів надіслання такої заяви іншим учасниками справи.

Від головного державного виконавця Гусєва О.О. Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшов відзив на скаргу, який зводиться до того, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту виконавцем, та повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не входить до цього переліку.

Вказує, що в усіх випадках, коли Закон не встановлює обов`язку виконавця скасувати арешт майна, не зняття арешту з майна не є порушенням виконавцем вимог закону, а вимоги боржника у виконавчому провадженні про зняття арешту з майна, накладеного державним (приватним) виконавцем мають бути розглянуті в судовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Щодо вимоги стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» про повергнення скарги заявнику без розгляду, оскільки до скарги не додано доказів надіслання такої заяви іншим учасниками справи, то суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню, оскільки до скарги додано Квитанцію №2907365 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, згідно якої ТОВ «Кредитні ініціативи» 12.03.2025 року о 22:16 було доставлено до електронного кабінету дану скаргу з додатками.

Також дана скарга була доставлена до електронного кабінету Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується Квитанцією №2907366 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Також судом встановлено, що 24 травня 2012 року Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист по цивільній справі №2п-7526/11 від 19.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» заборгованості за Кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року в розмірі 12671,22 Доларів США, що еквівалентно 101061,84 грн. та судового збору в розмірі 1010,62 грн.

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гусєва О.О. від 29.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП №46611104 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-7526/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гусєва О.О. від 29.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП №46611104, виконавчий лист №2-7526/11, виданий Ужгородським міськрайонним судом, повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.12.2023 року у справі №308/16853/13-ц ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2013 року про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа №2п-7526/11 скасовано та ухвалено нове рішення у справі, згідно якого у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Згідно листа Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №46611104/25 від 05.03.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна відмовлено з тих підстав, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав, за яких виконавець знімає арешт майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ст. ст. 1, 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною 4 ст. 59 цього Закону зазначає, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Скаржник вважає неправомірною бездіяльність державного виконавця Гусєва О.О., яка полягає у не скасуванні арешту, накладеного на майно боржника.

Разом з цим судом встановлено, що Постанова державного виконавця у ВП №46611104 від 30.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Таким чином, законом чітко визначено перелік підстав за якими знімається застосований в межах виконавчого провадження арешт майна і п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» до таких підстав не відноситься.

Отже, оскільки у державного виконавця був відсутній обов`язок знімати арешт у ВП №46611104 самостійно, суд дійшов висновку про відсутність бездіяльності старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєва Олександра Олександровича щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Разом із цим, суд бере до уваги те, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Проте суд звертає увагу скаржника, що такий не позбавлений права звернутися до суду в порядку позовного провадження з метою захисту свого права власності.

Таким чином суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 84, 259-261, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинов Георгій Костянтинович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєва Олександра Олександровича, про вжиття заходів по зняттю арешту з майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко