Справа №522/408/25-Е
Провадження №2/522/1857/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Князь І.І., 08.01.2025 р. за допомогою електронної системи «Електронний суд», звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до КП «Одесміськелектротранс»,за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, а саме з вимогами: стягнути завдану матеріальну шкоду власнику автомобіля пошкодженого у результаті ДТП у розмірі 68159,78 грн.; стягнути вартість відновлюваного ремонту у розмірі 158585,10 грн.; стягнути судовий збір у розмірі 4239,20 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 3500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Представником позивача 03.02.2025 р. подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме доповнити прохальну частину позову вимогами про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 07.06.2024 сталось дорожньо-транспортна пригода з вини водія КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_2 , внаслідок чого завдано шкоду позивачу. Відповідач не оформив Полюс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третіми особами на своїх працівників водіїв трамваїв. Висновком експерта вартість матеріального збитку , завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 07.06.2024 складає 68 159,78грн., вартість відновлюваного ремонту складає 158 585,10 грн., Оплата послуг експерта становить 3500,00 грн. З метою уникнення судового спору та понесення відповідачем додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді та примусовому виконанні рішення суду виконавчою службою, позивач звернувся 21.08.2024 до директора КП «Одесміськелектротранс» з письмовою пропозицією про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу в результаті ДТП. 11.09.2024 надійшла відповідь № 019/2-1679 від відповідача про відмову у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди. В обґрунтування розміру моральної шкоди, представником позивача зазначено, що з урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживав заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін його звичного способу життя, позивач вважає розмір відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження належного йому автомобіля становить 20000,00 грн.

08.01.2025 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільного позову надійшли в провадження судді Донцова Д.Ю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2025 р. прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

28.01.2025 р. представником відповідача КП «Одесміськелектротранс» - адвокатом Зуєвою І.І. надано відзив на позовну заяву, відповідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач не погоджується з розміром позовних вимог, оскільки вартість відновлювального ремонту включає в себе вартість матеріального збитку, а також з тих підстав, що вартість відновлювального ремонту становить 75% від вартості автомобілю. Представник відповідача вважає, що вартість ремонтних робіт та деталей суттєво завищена та розмір збитків позивачем не доведено. З приводу заявлених вимог про стягнення моральної шкоди зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що саме цей автомобіль використовується в роботі, не надано доказів понесених додаткових витрат на таксі або пересування на інших транспортних засобах та взагалі не підтверджено місце роботи. З приводу відшкодування витрат на правову допомогу зазначено, що розмір значно завищений з огляду на складність справи. Разом з відзивом представником відповідача подано клопотання про призначення експертизи, а саме просила поставити питання щодо визначення розміру матеріального збитку, в обґрунтування чого зазначено, що ринкова вартість автомобіля відповідно наданого висновку стороною позивача не відповідає ринковій вартості, а також сума матеріальний шкоди є завищеною, не відповідає дійсній вартості ремонтних робіт.

28.01.2025 р. представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Князь І.І. подано до суду відповідь на відзив, відповідно якої зазначено, що доводи представника відповідача про те, що вартість відновлювального ремонту не може становити 75% від вартості автомобіля, не обґрунтовані жодною нормою закону або судовою практикою. З приводу клопотання про призначення експертизи зазначено, що представником відповідача не наведено жодного доказу на підтвердження своїх доводів, не наводить підстав невідповідності ремонтної калькуляції, а тому клопотання є необґрунтованим. Стосовно розміру витрат на правову допомогу заявлено, що докази будуть надані у п`ятиденний строк після ухвалення рішення.

03.02.2025 р. представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Князь І.І. надано клопотання про долучення доказів, а саме довідку ТОВ «Торговий дім «Марвел» про працевлаштування позивача на посаді агента торговельного.

03.02.2025 р. представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Князь І.І. подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме просила доповнити прохальну частину вимогою про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., з врахування обґрунтуванням зазначеного у позові.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

07.06.2024 о 08 год. 05 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська кут вул. В. Арнаутська, водій ОСОБА_2 , керуючи трамваєм КВП-3ОД д.н.з. НОМЕР_3 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2024 р. накладено на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень в дохід держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Отже, судом встановлена наявність вини у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, окрім цього відповідно постанови суду ОСОБА_2 працює в КП «ОМЕТ».

Відповідно висновку експерта №42/24-Е складеного 12 серпня 2024 року судовим експертом Вітвіцьким Ігорем Івановичем (свідоцтво №276 від 30 червня 2000 року видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 07.06.2024 р., складає 68159,78 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 07.06.2024 р., складає 158585,10 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Матеріали справи не містять наказу про призначення третьої особи ОСОБА_2 на посаді водія КП «Одесміськелектротранс», разом з тим, з огляду на зазначене в постанові по справі про адміністративне правопорушення, та відсутність заперечень цьому представником відповідача, суд визнає КП «Одесміськелектротранс» належним відповідачем.

Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов наступного. Представником позивача заявлено до стягнення завдану матеріальну шкоду у розмірі 68159,78 грн., та вартість відновлювального ремонту у розмірі 158585,10 грн., на підтвердження чого надано висновок експерта №42/24-Е, разом з тим суд погоджується з позицією представника відповідача, що необґрунтованим заявлені вимоги про відшкодування відновлювального ремонту та матеріального збитку окремо, оскільки вартість відновлювального ремонту вже включає в себе матеріальну шкоду, що підтверджується відповідним розрахунком у висновку експерта.

Судами встановлено, що автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , фактично відремонтований, про що зазначено на 4 аркуші позовної заяви, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. У такому разі висновок експерта не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем.

Враховуючи зазначене, в силу вимог статті 263 ЦПК України, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт і того, що вони понесені саме ним, суду не надано.

Оскільки автомобіль вже відновлений, то суд не може взяти до уваги висновок експерта №42/24-Е від 12.08.2024р. як беззаперечний доказ понесених витрат на відновлювальний ремонт, так як повинен визначати розмір відновлювального ремонту на підставі саме документів, які підтверджують здійснення такого ремонту.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові №753/19288/14-ц від 30.10.2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до КП «Одесміськелектротранс» про стягнення вартості відновлювального ремонту у розмірі 158585,10 грн.. є не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Разом з цим, з огляду на наданий висновок експерт №42/24-Е від 12.08.2024р., яким визначено завдану матеріальну шкоду власнику автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 68159,78 грн., суд дійшов висновку, що така вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки складений розрахунок за відповідною формулою з врахуванням вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів, вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ є належним доказом завданої шкоди.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, враховуючи характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, враховуючи ступінь вини та інших обставин, зокрема характер та тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих обставинних суд вважає, що достатньою компенсацією моральної шкоди буде у розмірі 6000 гривень.

Щодо розподілу суми судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір 4239,20 грн., витрати на проведення експертизи 3500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу 15000,00 грн.

До суду не надано доказів понесених витрат за проведення експертизи та витрат на професійну правничу допомогу, разом з тим стороною позивача у відповіді на відзив заявлено, що такі докази будуть подані у п`ятиденний строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у виді судового збору, суд дійшов наступного висновку.

Позивачем заявлено вимоги матеріального характеру, загальна ціна позову 246744,88 грн., яка складається з вимог 68159,78 грн. (матеріальна шкода), 158585,10 грн. (вартість відновлювального ремонту), 20000,00 грн. (моральна шкода)

Ставки судового збору визначені ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме відповідно п. 1, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Отже, враховуючи розмір загальної суми вимог, 1 відсоток складає 2467,45 грн., та при застосуванні коефіцієнту 0,8 позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1973,96 гривень. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4239,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №N1F2H3321M від 31.10.2024 р., отже сума переплаченого судового збору становить 2265,24 грн., яку можливо повернути відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Здійснюючи розподіл судового збору, судом враховано, що задоволено розмір позовних вимог на суму 74159,78 грн, що становить 32,71% від 226744,88 грн., а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 645,68 гривень.

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76-83, 89, 95-96, 102, 110, 133-137, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» (, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 68159,78 грн. (шістдесят вісім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» (, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

Стягнути з Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» (, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 645,68 (шістсот сорок п`ять гривень шістдесят вісім копійок).

Стягнення інших судових витрат не вирішувалось,відповідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, з огляду на заяву сторони позивача.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2025 року.

Суддя Донцов Д.Ю.