Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/519/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.04.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської областів складі: головуючого - судді Леньо В.В., за участю секретаря судового засідання Казимірській Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська міська рада Берегівського району про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що із відповідачкою ОСОБА_2 , позивач уклав шлюб 20.11.2004 року.

За час спільного проживання у сторін народилася двоє дітей, із яких одна дитина вже повнолітня та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Відповідачка ОСОБА_1 , близько одного року, як пішла проживати окремо від своєї сім`ї.

Відповідач байдужа до життя своєї доньки, вихованням не займається, а також не забезпечує дитину достатнім рівнем піклування. Впродовж останнього року дитина проживає виключно із позивачем, знаходиться на повному його утриманні та вихованні. Позивач особисто вирішує побутові проблеми задля забезпечення інтересів своєї доньки. Встановлення факту самостійного виховання доньки необхідне позивачу задля реалізації та забезпечення прав дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак на адресу суду, подав письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, а відтак, враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином не з`явилася до суду без повідомлення причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи без самостійних вимог-Виноградівської міської ради Берегівського району, в судове засідання не з`явився, подавши на адресу суду заяву року про проведення розгляду справи за його відсутності (а.с.29).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що із ОСОБА_2 , позивач уклав шлюб 20.11.2004 року, про що у виконкомі Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, зроблено відповідний актовий запис за №32 (а.с19).

У шлюбі в сторін народилася двоє дітей, одна з яких в же повнолітня та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Позивачем ОСОБА_1 , подано 04.02.2025 року позов до Виноградівського районного суду про розірвання шлюбу із ОСОБА_1 .

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 26.02.2025 року остання підтверджує факт проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем та факт утримання доньки батьком (а.с.28).

Відповідно до ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

На підставі ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підставі ч.5 ст.150 СК передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

За ч.1 ст.151 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

На підставі ст.141 СК встановлюється рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За загальним правилом розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180, ч.1 ст.181 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. При цьому визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини відповідно до ч.8 ст.7 СК та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства».

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

З огляду на зазначене, вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження із залученням органу опіки та піклування відповідно до ч. 4, 5 ст.19 СК.

Між сторонами наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження із залученням органу опіки та піклування відповідно до ч. 4, 5 ст.19 СК. Тобто факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Аналогічна правова позиція була викладена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №201/5972/22.

При цьому доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане із настанням обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Аналогічна правова позиція була викладена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 201/5972/22.

При прийнятті рішення судом, судом враховано також ту обставину, що дитина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із своїм батьком, за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 24.10.2019 року (а.с.23). Крім того, як вбачається із наявної в матеріалах заяви відповідачки ОСОБА_2 до компетентних органів від 26.02.2025 року, підтверджено той факт, що батько доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно її утримує та виховує (а.с.28).

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 10, 11,12, 13, 76-80, 81, 83, 141, 200, 259, 263-265,280, 282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), самостійно виховує та утримує свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ГоловуючийВ. В. Леньо