Справа № 0907/2-4986/2011
Провадження № 6/344/9/25
У Х В А Л А

03 квітня 2025 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

за участі секретаря судового засідання Бурянна Н.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 06/04/2012 стягнуто із заявника на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором. 23/05/2012 видано виконавчий лист. 19/04/2018 видано дублікат виконавчого листа. 20/01/2021 замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Українська факторингова компанія». Строк звернення з виконавчим документом сплив на час звернення. Боржник надав 5000 доларів США на оплату боргу.

Тому боржник просив суд про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник надав перед судом пояснення про те, що строк звернення з виконавчим документом сплив на час звернення. Боржник надав 5000 доларів США на оплату боргу; кредитор звертався із заявою про вчинення злочину і не досягнув мети, яку передбачав за нею.

Кредитор боржника надав суду заперечення проти заяви, відповідно до якого боржник вже подавав суду заяву аналогічного характеру з підстави спливу строку пред?явлення виконавчого документу до виконання, судом вже було розглянуто таку заяву та постановлено відповідне рішення, а дана заява є намаганням переглянути вже існуюче судове рішення. Також представник кредитора надав пояснення про те, що «…Представником ОСОБА_1 у свої заяві зазначає, що «строк пред`явлення виконавчого листа по справі № № 09072-4986|2011, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню посилаючись на постанову ВС по справі № 750/13697/21» З вказаним категорично не погоджуємось: - при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» має перевірити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тобто, державний орган ВДВС у вигляді посадової особи державного виконавця було здійснено перевірку щодо відсутності пропущеного строку, на підставі чого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. При цьому, звертаємо увагу суду, що станом на теперішній постанова про відкриття виконавчого провадження № 65502449 не була оскаржена, ОСОБА_1 не звертався зі скаргами на дії державного виконавця від 20.05.2021 року по теперішній час. Твердження про те, що ОСОБА_1 не було відомо про факт відкриття виконавчого провадження також не відповідає дійсності, оскільки згідно з даних з АСВП вбачається, що 20.05.2021 року на адресу ОСОБА_1 направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, по друге з ЄДР судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звертався вже до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та 12.01.2023 року постановлено Ухвалу, якою було повернуто заяву заявнику. Отже, якщо Боржник вважає, що державним виконавцем порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження» при відкритті, то Боржник має звертатися зі скаргою на дії державного виконавця та оскаржувати постанову про відкриття, а не звертатися з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню під час відкритого виконавчого провадження. Згідно з Ухвали суду про видачу дублікату виконавчого листа від 13.03.2018 року вбачається, що з заявою про видачу дублікату Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.07.2024 3 виконавчого листа звертався державний виконавець та зазначено, що із матеріалів справи вбачається, що стягувачем виконавчий лист направлявся на виконання до відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ та було відкрито виконавче провадження ВП №51529048 з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-4986/2011р. від 21.05.2012р., а згодом вказаний виконавчий документ було втрачено при передачі матеріалів виконавчого провадження від одного виконавця іншому, про що свідчить довідка №В-7/7148 від 31.01.2018 видана начальником Івано-Франківського міського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Вказане свідчить про те, що на момент видачі дублікату виконавчого листа строк пред`явлення до виконання не закінчився. З правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 вересня 2021 року в справі № 240/10258/19, слідує, що суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. З аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання на постанову ВС по справі № 750/13697/21 не може бути взяте до уваги, оскільки спір стосувався щодо підстав для видачу дублікату виконавчого листа, постанова № 824/2/22 від 19.01.2023 розглядався спір з підстав того, що при зверненні з заявою про видачу дублікату було долучено підроблені документи, а тому справа № 09072/4986/2011 не є тотожною з вище вказаними справами. Звертаємо увагу суду, що на другу підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню було долучено Договір про виконання зобов`язання від 18.03.2021 року, при цьому, Товариством вказаний договір взагалі не укладався! Було долучено також Довідку про відсутність заборгованості від 30.12.2021 року, проте Довідка також не видавалась. Навіть, з огляду на Договір та Довідку вбачається взагалі два різні підписи, а підписантом вказано одну особа (начебто Директора). З цих підстав ТОВ «Українська факторингова компанія» було заяву про скоєння злочину з під став визначених ч. 4 ст. 358 ККУ. Звертаємо увагу суду, що ОСОБА_1 з моменту набуття права вимоги по теперішній Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.07.2024 4 час жодних коштів на виконання Рішення Івано-Франківського суду по справі № 09072-4986|2011 не надходили, а своїми діями ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності та завдати матеріальних збитків ТОВ «Українська факторингова компанія»...».

Пояснення кредитора щодо обставин відкриття виконавче провадження та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у зв?язку із втратою виконавчою службою представником боржника не спростовано.

Таким чином кредитором спростовано пропущення строку звернення виконавчого документу до виконання, оскільки із заявою про видачу дубліката звернувся державний виконавець, а за відповідним виконавчим документом було виконавче провадження та втрачено виконавчий документ державною виконавчою службою.

В ст. 518 ЦК України вказано, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Отже законом визначено форми розгляду та вирішення спорів боржника із новим кредитором щодо суті зобов?язання, які вирішуються в порядку розгляду цивільно-правових спорів в матеріальних відносинах або шляхом надання державному виконавцю у відповідному виконавчому провадженні документа щодо погашення зобов?язання, а не в порядку визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання.

Учасники цивільних відносин зобов?язані використовувати визначені законом форми вирішення спорів та способи захисту прав і тільки у випадку відсутності визначеного законом способу захисту можуть використовувати ефективні способи захисту прав.

Таким чином замість виконання свого обов?язку із надання державному виконавцю документа про виконання зобов?язання для його прийняття і врахування чи відхилення, заявником подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню з підстави відсутності права вимоги. Однак право на встановлення виду, форми і змісту права вимоги положеннями Закону України «Про виконавче провадження» надано саме державному чи приватному виконавцю.

Крім цього вже існує судове рішення щодо встановлення правових підстав для видачі дублікату виконавчого документу з врахуванням усіх правових підстав та можливих наявних заперечень, оскільки дублікат виконавчого документу було видано судом, а питання строку пред?явлення виконавчого документу до виконання належить до предмету судового розгляду на час видачі дублікату виконавчого листа.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже саме на відповідну сторону покладено негативні наслідки, пов`язані із невчиненням нею процесуальних дій.

11/01/2023 вже було подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за обставин «…відпали підстави примусового виконання рішення суду по стягненню боргу за таким кредитним договором…».

Отже вже здійснювався судовий розгляд питання існування права вимоги за таким кредитним договором.

Так в постанові Верховного Суду від 18.04.2023 № 357/8277/19 колегія суддів зазначає, що при визначенні юрисдикції суду прагне запобігти ситуаціям штучного створення преюдиції чи ситуаціям, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше процесів у судах різних юрисдикцій. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення - це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним. "Один спір - один процес" - це правило, якого Верховний Суд намагається дотримуватися і забезпечувати його через ухвалені правові висновки щодо юрисдикційності спорів.

Зазначений висновок є релевантним і для даного провадження та передбачає обов?язок заінтересованих осіб зі сторони відповідачів подати усі свої заперечення щодо вимог кредитора на час проведення відповідних судових розглядів.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Суддя Бородовський С.