Провадження № 2/202/1578/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Недобитюк Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Завгородньої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, яким просив стягнути на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 22700 доларів США (937000 грн), відсотків у розмірі 40403 доларів США (1676830 грн), 3% річних у розмірі 2724 доларів США (112800 грн 84 коп.), а також судові витрати пов`язані з розглядом справи (15140 грн).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до умов Договору оформленого борговою розпискою позикодавець передав у власність позичальникові, а він прийняв від нього у власність, для тимчасового користування грошові кошти у розмірі 22700 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві 10000 доларів США 24.11.2021, решту 12700 доларів США до 10.12.2021.

За користування грошовою позикою оформленою борговою розпискою від 17.11.2021. Позичальник зобов`язався сплатити 5 місячних відсотки.

Оскільки відповідачем добровільно борг не повернуто, позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2025 продовжений строк підготовчого провадження. Підготовче провадження закрите ухвалою від 05.03.2025, справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Просив стягнути з відповідача:

- 22 700 доларів США, що станом на 11.11.2024 за курсом Національного банку України складає 937 000 грн 00 коп. (дев`ятсот тридцять сім тисяч гривень 00 копійок);

- суму місячних відсотків 5 % (не сумарний відсоток) за прострочення повернення суми позики за 35 місяців і 24 дні, що станом на 11.11.2024 складає 1 676 830 гривень (один мільйон шістсот сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять гривень);

- 3% річних від простроченої суми за три роки 2724 доларів США, що станом на 11.11.2024 становить 112 800 грн 84 коп. (сто дванадцять тисяч вісімсот гривень 84 копійки);

- судовий збір - 15140 грн 00 коп. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).

Відповідач у судові засідання не з`являвся. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать його неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, подані через канцелярію суду.

09.03.2025 через канцелярію суду надійшла заява про застосування строків давності, у якій відповідач вважає, що позивач втратив право на звернення до суду після 24 листопада 2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору оформленого борговою розпискою позикодавець передав у власність позичальникові, а він прийняв від нього у власність, для тимчасового користування грошові кошти у розмірі 22 700 доларів США.

Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві 10 000 доларів США 24.11.2021, решту 12 700 доларів США до 10.12.2021.

За користування грошовою позикою оформленою борговою розпискою від 17.11.2021 Позичальник зобов`язався сплатити 5 місячних відсотки.

Відповідачем борг не повернуто, відсотки не сплачено, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Будь-якої часткової сплати не здійснив.

Сторони реалізовують свої права на власний розсуд. Відповідно до частин 2 - 4 ст. 12 та частини 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентують статті 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачем.

Згідно частини 2 ст. 509, ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 ст. 530 ЦК України).

В порушення зазначених норм та умов договору відповідач зобов`язання не виконав.

Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня, як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено наступне: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по договору позики, грошові кошти не повернув, а тому позов підлягає задоволенню у частині стягнення 22 700 доларів США, що станом на 11.11.2024 за курсом Національного банку України складає 937 000 гривень (дев`ятсот тридцять сім тисяч гривень) та 5 % за період з 17.11.2021 по 10.12.2021 включно.

Водночас, очікування позивача, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування грошовими коштами поза межами строку, на який ці кошти надані, а саме після 10.12.2021 виходить за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникли на підставі боргової розписки від 17.11.2021, отже такі очікування не можуть вважатися легітимними.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проте, боргова розписка, укладена між позивачем та відповідачем, не містить інформації про розмір і порядок оплати процентів у разі прострочення зобов`язання.

Отже, за 24 календарні дні (з 17.11.2021 по 10.12.2021 включно) користування позикою відповідач повинен сплатити позивачу 37 498 грн 80 коп. (тридцять сім тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 80 коп.)

5% від 22 700 доларів США = 1135 доларів США;

1135 доларів США : 30 днів х 24 дні = 908 доларів США;

908 доларів США х 41,2982 грн = 37 498 грн 80 коп.

З огляду на зазначене вимога позивача щодо стягнення з відповідача процентів за 35 місяців і 24 дні, підлягає частковому задоволенню.

У частині стягнення 3% річних від простроченої суми за три роки - належить відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 5411 грн 05 коп. (п`ять тисяч чотириста одинадцять гривень 05 копійок) сплаченого судового збору (974 498.80 х 15140 : 2726630).

Керуючись статтями 524, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 937 000 грн 00 коп. (дев`ятсот тридцять сім тисяч гривень 00 копійок) та відсотки за користування позикою 37 498 грн 80 коп. (тридцять сім тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір - 5411 грн 05 коп. (п`ять тисяч чотириста одинадцять гривень 05 копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою рішення, у відповідності до частини 5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 28.03.2025.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія НЕДОБИТЮК