Справа № 473/4566/24
Провадження №2/471/39/25
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"31" березня 2025 р. Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Жили Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір № 759343629 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 11.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8 500 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 . Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, в стою чергу відповідач не виконувала умови Кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 р. між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 р. до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., що продовжила строк договору до 31.12.2021 р. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 р та № 28/1118-01.

31.12.2021 р. сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 р. сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №168 від 11.01.2022 р. до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 21 401,30 грн .

Таким чином, Договір факторингу№ 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2022. Відповідно, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги до ТОВ "Таліон Плюс", оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Отже, право вимоги за Кредитним договором №759343629 від 11.11.2021 р. перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 11.01.2022 р. відповідно Реєстру прав вимоги № 168.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р. до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 293,20 грн.

17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 759343629 від 11 листопада 2021 року. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 32 293,20 грн.

З огляду на викладене, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 759343629 від 11.11.2021 року у розмірі 32 293,20 грн., судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн..

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 31.09.2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просить розглянути справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, надісланими їй рекомендованими листами з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, які остання отримала, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправленн (а.с. № 100, 105, 119). Причини неявки суду не повідомила. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 31.03.2025 р. ухвалено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що 11.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Договір кредитної лінії № 759343629 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а. с. № 11-15).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

11.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8 500 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №7869bc96-5fed-43ae-824e-d61627209f18 від 11.11.2021 року (а.с. № 33).

Також згідно довідки №07/2024 р., виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», слідує, що за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були знійсненні успішні платежі через плтіжний сервіс LiqPay ПриватБанка на картки клієнтів, в тому числі і на рахунок ОСОБА_2 (а.с. № 34).

Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

В стою чергу відповідач не виконувала умови Кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) був укладений Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с. № 37-42).

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а. с. № 43).

31.12.2020 р. між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 р. до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 р. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 р та № 28/1118-01 (а. с. № 44-48).

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а. с. № 49).

Договором факторингу № 28/1118-01 вір 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №168 від 11.01.2022 р. до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 21 401,30 грн. (а. с. № 50-51).

Таким чином, Договір факторингу№ 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2022. Відповідно, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги до ТОВ "Таліон Плюс", оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Отже, право вимоги за Кредитним договором №759343629 від 11.11.2021 р. перейшло до ТОВ "Таліо Плюс" 11.01.2022 р. відповідно Реєстру прав вимоги № 168.

Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. (а. с. № 53-55). Відповідно додаткових угод №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилисьбез змін (а.с. № 58, 60).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р. до Договору факторингу № 05/0820-01 від 04.08.2021 р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 293,20 грн. (а.с. № 61-62).

Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 р., Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 759343629 від 11 листопада 2021 року (а. с. № 64-68).

Згідно Договіру факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року, Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (а.с. № 69-70).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договіром факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року за вищевказаним договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а. с. № 71).

З наданої позивачем Виписки з особового рахунка відповідача вбачається, що ОСОБА_1 умови договірних зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за Кредитним договором №759343629 від 11.11.2021 в сумі 32 293,20 грн., яка складається з наступно:

- заборгованості по кредиту - 8 500 грн.;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 23 793,20 грн. (а.с. № 36).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань за Кредитним договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, а також не надано заперечень щодо розрахунку суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови Кредитного договору та чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача .

Згідно платіжної інструкції № 3174 від 02.08.2024 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а. с. № 83).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати позивача на професійну правничу становлять 6000 гривень та складаються з наступного:

- складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості: 2 год.- 5000,00 грн.;

- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 759343629 від 11.11.2021: 1 год. - 500 грн.;

- надання устої косультації стосовно складеної позовної заяви: 1 год. - 500 грн., що підтверджується копією Договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18.07.2024 р., копією Додаткової угоди № 4 до Договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18.07.2024 року, копією Акта прийму-передачі наданих послуг (а.с. №72-76).

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.

Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 611, 625, 626, 627, 628, 629, 634, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 229, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19 офіс 2005, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРОПОУ: 42986956) заборгованість за Договором кредитної лінії № 759343629 від 11.11.2021 року (Кредитним договором) в розмірі 32293,20 грн. (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто три гривні двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19 офіс 2005, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРОПОУ: 42986956) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), та витрати на професійну правничу допомогу - 6 000 (шість тисяч) гривень.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005,.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жила Н. М.