Справа № 766/7320/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Тетієвська Тамара Василівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 10.04.2019 року звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовувала тим, що з 06.10.2009 року позивач почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони вели спільний побут, господарство, бюджет, мали взаємні права та обов`язки, підтримували один одного як морально, так і матеріально, за спільні кошти придбавали продукти харчування, одяг, предмети домашнього побуту, нерухоме майно. У період проживання однією сім`єю у 2012 році позивач та ОСОБА_5 придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 191 588,00 грн. 19.12.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина, шо складається із квартири АДРЕСА_1 та 43/200 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 . Спадкова справа заведена 19.03.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Тетієвською Т.В. Спадкоємцями 1 черги за законом є позивач та відповідач ОСОБА_4 , ними подані заяви про прийняття спадщини. Оскільки в період з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без шлюбу, квартира придбана у цей період за спільні кошти, тому вона є спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_5 , та їхні частки є рівними, тому позивачу належить частини квартири. Враховуючи вимоги законодавства про рівність часток спадкоємців за законом та те, що єдиним власником квартири рахується спадкодавець ОСОБА_5 , то вказана квартира під час прийняття спадщини підлягає поділу між спадкоємцями порівну, що порушує право власності позивача на частини квартири, тому позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Зазначена позовна заява подана для встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_5 , як однієї сім`ї без шлюбу, з метою подальшого визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності. У зв`язку з викладеним, позивач просить встановити юридичний факт проживання її та ОСОБА_5 однією сім`єю без шлюбу з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року; визнати за позивачем право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Представником відповідача ОСОБА_2 надано до суду відзив, згідно якого відповідач вважав позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з тих підстав, що позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження зазначених в позовній заяві обставини, а саме: проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 06.10.2009 року. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження введення спільного з ОСОБА_5 побуту, господарства, бюджету, наявності взаємних прав і обов`язків, підтримки один одного як морально, так і матеріально, придбання за спільні кошти продуктів харчування, одягу, предметів домашнього побуту, нерухомого майна. Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року не перебували у будь-якому іншому шлюбі. В зв`язку з постійним знаходження ОСОБА_5 за межами України по роботі, та приїздом до України у відпустку один раз на рік строком на три місяці, він не міг проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю, та разом систематично вести спільне господарство, брати участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мати взаємні права та обов`язки. Більш того, ОСОБА_5 навіть помер, будучи на роботі, а саме помер в Російській Федерації в Охотському морі. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_6 надано до суду відповідь на відзив, згідно якої позивач не визнав наведені відповідачем у відзиві заперечення, вважав їх безпідставними і непоґрунтованими та такими, що не підтверджені доказами у справі. Щодо ненадання доказів стосовно не перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року у будь-якому іншому шлюбі. Позивач не погоджується з доводами відповідача, оскільки до позовної заяви долучена копія паспорта позивача, яка містить відомості щодо перебування останньої у шлюбі, а також у паспорті громадянина України ОСОБА_5 , мається аналогічна відмітка. Щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за різними адресами, як довід в підтвердження факту не проживання вказаних осіб в одному приміщенні. Дійсно позивач реєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 . Приблизно з лютого 2005 року позивач почала знімати частину будинку за адресою: АДРЕСА_5 , а після приїзду ОСОБА_7 з рейсу у літку 2005 року вони почали проживати сумісно за вказаною адресою у ОСОБА_8 , аж до переїзду за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт було засвідчено актом органу самоорганізації населення Антонівської селишної ради м. Херсона квартальним комітетом №6. З цього часу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почали спільно проживати, вести спільний побут та мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. З жовтня 2009 року позивач та ОСОБА_5 вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наступними документами, а саме: довідка №94 від 26 березня 2019 року, яка свідчить про те, що ОСОБА_5 разом з позивачкою перебували у незареєстрованому шлюбі та вели спільне господарство та акт про спільне проживання від 26 березня 2019 року який складено головою органу самоорганізації населення квартального комітету №3 у присутності сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які засвідчили даний факт. Також цей факт підтверджується оплатами за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 та іншими доказами. У зв`язку з цим, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року витребувано докази.

Ухвалою суду від 16.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Після відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області 12.07.2023 року в ході інвентаризації зазначена справа була знайдена та продовжено судовий розгляд.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність.

Представник відповідача Юріна А.Р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Просила врахувати позицію ВС за аналогічними правовідносинами.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити у їх задоволені.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Тетієвська Т.В. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Судом встановлено, що з трудового договору від 12.08.2006 року та додаткової до нього угоди від 18.07.2018 року вбачається, що вони укладені між ПАТ «Находкінська база активного морського риболовства», РФ та ОСОБА_5 про працевлаштування останнього другим електромеханіком на судні, в період знаходження судна у морі, на промислі, в ремонті, відстої, в період технічного обслуговування тощо. Місцем роботи для працівника є промислові судна ПАТ «НБАМР», робота за цим договором є для працівника основною. Договір укладений на невизначений термін. Відповідно до умов договору працівникові надається щорічна оплачувана відпустка зі збереженням місця роботи тривалістю 28 календарних днів, додаткова оплачувана відпустка 8 календарних днів, 7 календарних днів за роботу в шкідливих умовах.

Згідно договору дарування від 06.10.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Комаренко А.М., ОСОБА_11 та ОСОБА_12 передали, а ОСОБА_5 прийняв у дар належні дарувальникам на праві приватної власності 43/200 частини домоволодіння під номером АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, наданій у користування.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О., ОСОБА_5 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до змісту договору ОСОБА_5 стверджує, що купує квартиру за кошти, які належать йому на праві особистої приватної власності, так як він у шлюбі не перебуває та ні з ким не проживає однією сім`єю, без реєстрації шлюбу.

Згідно актового запису про шлюб №811, зробленого 19.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 19.12.2014 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_13 , дружини ОСОБА_14 .

Згідно актового запису про смерть №3, зробленого 06.02.2019 року Спеціалізованим відділом запису актів громадянського стану адміністрації міста Владивостока, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55523020 від 19.03.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Тетієвською Т.В. заведено спадкову справу №01/2019 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Згідно матеріалів спадкової справи №01/2019 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , заведеної 19.03.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Тетьєвською Г.В., з заявами про прийняття спадщини звернулися 19.03.2019 року дружина померлого - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 мати померлого - ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Херсонської міської ради від 03.04.2019 року, ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ним на день смерті в зазначеному житловому приміщенні була зареєстрована його мати - ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №162997021 від 10.04.2019 року однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Статтею 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі №303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі №204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі №199/3941/20.

У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Факт реєстрації місця проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника (пункти 40, 43, 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стороною позивача в судовому засіданні не доведено у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання позивача з ОСОБА_5 на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, з підтвердженням ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат і придбання цього майна в інтересах сім`ї.

Позивачем не доведено, що витрачені на придбання квартири 191 588,00 грн кошти, є спільними коштами позивача та спадкодавця ОСОБА_5 .

Натомість, з п.19 договору вбачається, що ОСОБА_5 як покупець при укладанні договору купівлі-продажу спірної квартири свідчив про те, що купує квартиру за кошти, які належать йому на праві особистої приватної власності, так як він у шлюбі не перебуває та ні з ким не проживає однією сім`єю, без реєстрації шлюбу.

Поясненнями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в судовому засіданні не підтвердженні обставини щодо спільного бюджету сторін, не відомо свідкам джерело коштів, витрачених на придбання спірної квартири.

Суд критично ставиться до наданих позивачем в якості доказів спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 : довідки №94 від 26.03.2019 року; акту про спільне проживання від 26.03.2019 року, складеного головою органу самоорганізації населення квартального комітету №3; фіскальних чеків про оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 ; акту обстеження ПАТ «Херсонгаз» від 30.11.2017 року; договору про користування електричною енергією від 06.11.2009 на ім?я ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; акту на зупинення подачі газу від 09.09.2013 року; довідки №124 від 14.10.2009 року, виданої на ім?я ОСОБА_5 ; акту встановлення лічильника газу від 19.02.2013 року; акту приймання електрообліку в побутового споживача від 29.10.2009 року; акту від 01.03.2013 року ПАО «Херсонгаз»; акту виконаних робіт від 12.09.2013 року; акту №20944 від 10.08.2013 року перевірки стану димових та вентиляційних каналів; договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 29.02.2013 року; акту на приховані роботи від 04.2013 року; робочого проекту підключення житлового дому до каналізаційної сеті за 2013 рік; робочого проекту газо забезпечення житлового будинку за 2013 рік; заяви на медичне обслуговування в КУ «Херсонській міській лікарні ім. О.С. Лучанського» від 01.08.2013 року ОСОБА_5 ; медичної картки амбулаторного хворого на ім?я ОСОБА_5 від 19.08.2013 року; довідки допплерехокардіографії від 06.08.2013 року; довідки медичних лабораторних аналізів від 23.09.2010 року; медичної картки на ім?я позивача заведеною у 2012 році в КУ «Херсонській міській лікарні ім. О.С. Лучанського»; договору №SAMDN3946 вклад «Універскальний» ПАО КБ «Приватбанк» на ім?я ОСОБА_3 ; квитанції №35 від 14.03.2013 року на суму 100 доларів США; договору №SAMDN4541 «Стандарт» ПАО КБ «Приватбанк» на ім?я ОСОБА_3 ; квитанції №36 від 14.03.2013 року на суму 8 000 доларів США; виписки по рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль»; листа з АК Банк «Примор?є»; розписки від ОСОБА_18 ; паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача; проїзного документу №469844 та №2140; договору - доручення на надання ритуальних послуг від 04.01.2019 та додатку до договору №1; акту на виконання робіт, послуг від 07.02.2019 року; вантажної накладної з чеком від 08.02.2019 року; рахунку №D1901 від 12.02.2019 року, квитанції №1037, фіскального чеку №00020; чеку №S9 від 06.02.2019 року, квитанції №1086; фіскальних чеків від 08.02.2019 року; маршрутної квитанції електронного білета від 12.02.2019 року; виписки по договору станом з 04.02.2019 року по 26.04.2019 року з Філії ББР Банка м.Владивосток, оскільки ці документи самі по собі, без доведення у сукупності усіх ознак, що притаманні подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 склались та мали місце протягом періоду з 06.10.2009 року по 19.12.2014 року усталені сімейні відносини. Зазначена у вказаних документах інформація не доводить обставин спільного бюджету, спільних витрат, джерело коштів, витрачених на придбання спірного майна.

Спільні фото ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , надані позивачем, не підтверджують факт наявності між останніми спільного побуту, ведення спільного господарства, спільного бюджету.

Оцінюючі досліджені у справі докази у їх сукупності, суд не знаходить підтвердження факту спільного проживання позивача з ОСОБА_5 разом, як однієї сім`ї у період з 06.10.2009 року до реєстрації шлюбу (19.12.2014 року).

Матеріали справи не містять підтвердження обставин щодо придбання квартири АДРЕСА_1 , за спільні кошти позивача та ОСОБА_5 .

Суд приходить до висновку, що зазначена квартира не є спільним сумісним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цілому.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Тетієвська Тамара Василівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2025 року.

Суддя: С.І. Майдан