Провадження № 2/337/178/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Барчука В.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «Таскомбанк», Банк) до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивований тим, що 12.04.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-договір № 002/6251986-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до даної заяви-договору та паспорта споживчого кредиту позивач надав відповідачу грошові кошти, встановивши суму кредитного ліміту до 60 000 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, процентна ставка за користування кредитом 43,20 %, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Підписавши заяву-договір ОСОБА_1 акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї заяви-договору); погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються йому у зв`язку із обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного ним пакету послуг та кредитного продукту.

Також позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит згідно з договором.

Відповідач зобов`язався повертати заборгованість за кредитною лінією щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), проте у зв`язку з неналежним виконанням ним умов договору у відповідача станом на 25.10.2024 утворилась кредитна заборгованість у розмірі 111 042,60 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 60 322,94 грн, заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочена) 50 719,66 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 12.11.2024 за даним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.12.2024 від відповідача ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Барчук В.І., через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 03.12.2024) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що строк користування кредитними коштами був автоматично пролонгований і кредитні кошти знаходяться у користуванні позичальника, а тому підстав для дострокового стягнення коштів у судовому порядку немає. Доданий до позову розрахунок суми боргу за своїм змістом відображає динаміку фінансових транзакцій з витрачання відповідачем коштів кредитної лінії та сум перерахованих на її погашення. Фактично він не є розрахунком заборгованості, не містить дат виникнення прострочення погашення основної суми боргу та відсотків за її використання та строків їх тривання, не містить математичних формул її розрахування, тому не є належним доказом. Позивачем не надано доказів наявності боргу у відповідача в розмірі, який просить стягнути позивач. Зі змісту розрахунку суми позову, відсотки за користування кредитом згідно заяви-договору №002/6251986-СК від 12.04.2019 були нараховані АТ «Таскомбанк» за період з моменту укладання кредитного договору 12.04.2019 по 25.10.2024 за базовою процентною ставкою 43,2 % річних, що є порушенням норм матеріального права. Нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою передбаченою паспортом споживчого кредиту згідно заяви-договору №002/6251986-СК від 12.04.2019 з комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є неправомірною. Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» не містить підпису відповідача, при цьому її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Матеріали справи не містять підтверджень, яку Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на дату укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву-договір про приєднання. Наданий Банком Витяг з публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, тому відсутні підстави вважати, що при укладені договору з відповідачем АТ «Таскомбанк» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач не був обізнаний про умови припинення строку кредитування, а отже у нього не виникло зобов`язань з дострокового повернення кредиту. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

11.12.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що дострокове повернення заборгованості за кредитною лінією може відбуватись за власною ініціативою, а також на вимогу Банку у випадках, передбачених договором. Враховуючи довготривале невиконання відповідачем вимог кредитного договору, АТ «Таскомбанк» здійснило списання заборгованості по кредитному договору №002/6251986-СК від 12.04.2019 (протокольне рішення №210224 від 21.02.2024), що означає, що кредитний договір обліковується на поза балансі Банку. Відповідно до розрахунку заборгованості, який є додатком до позовної заяви, нарахування відсотків по договору зупинилось з лютого 2024 року, тобто після початку обліку заборгованості на поза балансі банку. А відповідно з цим, автоматична пролонгація строку дії договору не здійснюється. Позивач має право на стягнення заборгованості в судовому порядку без попереднього направлення повідомлення-вимоги. Надані банком виписки за картковими рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

20.01.2025 від відповідача ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Барчук В.І., через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 18.01.2025) надійшло клопотання/заява про визнання доказів додаткових пояснень АТ «Таскомбанк», недопустимими.

Ухвалою суду від 20.01.2025 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві та у письмових додаткових поясненнях просить проводити розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк».

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Барчук В.І. в судовому засіданні під час судового розгляду позовні вимоги не визнали в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково представник відповідача пояснив, що Банк безпідставно звернувся до суду з вказаним позовом, оскільки кредитний договір не є припиненим та продовжує діяти. Банк не направляв відповідачу жодних позасудових вимог. Розрахунок заборгованості незрозумілий, а саме не зрозуміло коли виникла заборгованість та як вона розраховувалась. Банк не довів яку Публічну пропозицію на дату укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву-договір.

Відповідач також зазначив, що він є особою з інвалідністю 1 групи, не працює, отримує лише пенсію у розмірі 6000,00 грн., тобто перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має наразі можливості сплатити заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 12.04.2019 ОСОБА_1 підписав Заяву-договір №002/6251986-СК про приєднання до публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (арк.12).

Заява-договір містить ідентифікуючі позичальника дані, назву кредитної картки, яку він просив оформити на своє ім`я «Велика П`ятірка», тип кредитної картки MASTERCARD WORLD МИТТЄВА та суму бажаного кредитного ліміту - 1000,00 грн. Будь-яких інших даних про умови кредитування заява-договір не містить.

Також до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за картою «Велика П`ятірка», який містить підпис ОСОБА_1 , у якому у розділі 3 серед іншого визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці - до 100 000 грн. (однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці), строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. В розділі 4 Паспорту споживчого кредиту зазначено пільгову процентну ставку - 0,00001%, базову процентну ставку 43,2 % річних, реальну річну процентну ставку 43,2 % річних.

У розділі 4 Паспорта також зазначені застереження, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживання є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущені, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строк дії договору про споживчий кредит.

В розділі 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено, що інформація викладена в паспорті споживчого кредиту зберігає чинність до 12.05.2019.

Також у Паспорті споживчого кредиту міститься інформація, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних ним умов кредитування (арк.13-14).

Судом також встановлено, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку відповідача (арк.34-70) та останнім не оспорюється.

Станом на 25.10.2024, згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором №002/6251986-СК від 12.04.2019, заборгованість складає 111 042,60 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 60 322,94 грн, заборгованість по 50 719,66 грн (арк.31-33).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги АТ «Таскомбанк» такими, що підлягають частковому задоволенню через наступне.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Вказаний договір оформлений у вигляді заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписаної сторонами.

Зі змісту заяви-договору вбачається, що відповідачем було виявлено бажання про оформлення на своє ім`я платіжної картки та отримання кредитного ліміту у розмірі 1000,00 грн. на платіжну картку. Водночас, у заяві-договорі від 12.04.2019 процентна ставка, строк дії договору не зазначені.

Судом також встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за договором, видав відповідачу кредитну картку, на яку встановив кредитний ліміт, а відповідач, в свою чергу, користувався вказаними коштами.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: заявою-договором, розрахунком заборгованості, виписками з особового банківського рахунку відповідача, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло.

При цьому, відповідач та його представник, заперечуючи проти позову, факту звернення до Банку з заявою-договором, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами, виникнення заборгованості жодними належними та допустимими доказами не спростували.

Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, зокрема в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 50719,66 грн., Банк додав до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», Витяг з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, Тарифи по обслуговуванню фізичних осіб за пакетом послуг «WEEKEND CARD».

Зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Окрім того, у цьому Паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 12.05.2019, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 25.10.2024. Тобто, період дії умов паспорту є значно меншим, ніж той, за який Банк просить стягнути заборгованість.

Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 , була актуальною лише до 12.04.2019, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Паспорт споживчого кредиту не є належним доказом щодо погодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними, базуються на обраних споживачем умовах кредитування, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку; реальна річна процентна ставка обчислена на припущеннях про те, що процентна ставка, інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в наданому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий і сімейний стан, розмір доходів тощо.

Отже Паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені Законом України «Про споживче кредитування». Ознайомлення із Паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означають укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20 ).

Суд також відхиляє як доказ погодження між сторонами у Паспорті споживчого кредиту істотних умов договору - проценту ставку за користування кредитними коштами у розмірі 43,2 % річних, оскільки підписана позичальником заява-договір №002/6251986-СК від 12.04.2019 не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору банківського обслуговування.

Також суд враховує, що за змістом ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до п. 8.1.14. Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (арк.18-30), клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Проценти за користування Кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом нараховуються Банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування факт/факт), з урахуванням Пільгового періоду (якщо такий передбачений Тарифом за Продуктом)

Відповідно до п. 8.1.19. вказаної Публічної пропозиції Клієнт зобов`язаний щомісячно до 16:00 години за київським часом 25 числа кожного місяця, або до 16:00 години за київським часом іншої дати, яка передбачена Тарифами/ умовами відповідного Сервісу з розстрочки платежу, сплачувати (забезпечувати на Поточному рахунку з використанням платіжної картки) суму Обов`язкового мінімального Платежу, який включає суму Обов`язкового рівного платежу (за його наявності), складові якого визначаються у Тарифах.

Проте, наданий позивачем Витяг з Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», а також Додаток №2 до протоколу №11-3 засідання Тарифного комітету АТ «Таскомбанк» від 21.02.2019, введений в дію 01.03.2019 Тарифи по обслуговуванню фізичних осіб за пакетом послуг «WEEKEND CARD» (арк.16-17), відповідачем не підписані, а отже не є належними доказами про обізнаність та узгодження з відповідачем умов договору щодо розміру та порядку сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що відповідач погодився на сплату процентів за користування кредитними коштами на умовах, які викладені у наданих позивачем Тарифах та умовах Публічної пропозиції, розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/6251986-СК, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів і порядку їх нарахування, в подальшому ці умови не змінювались, а тому Витяг з публічної пропозиції Банку на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не може вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного банком з відповідачем.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що при підписанні кредитного договору, сторони узгодили нарахування відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному позивачем розмірі 43,20% річних, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованих банком відсотків за весь період користування кредитними коштами.

Водночас, суд враховує, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, що останнім не спростовано.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 12.04.2019 у вигляді Заяви-договору, підписаної відповідачем, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно до яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав шляхом стягнення в судовому порядку з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів.

З цих підстав суд відхиляє доводи сторони відповідача, що Банк безпідставно вимагає стягнення заборгованості за кредитом по договору, який є діючим та не припинений.

Наданий позивачем розрахунок розміру заборгованості за тілом кредиту у розмірі 60322,94 грн, суд вважає повним, чітким, об`єктивним, підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення.

Стороною відповідача наданий позивачем розрахунок заборгованості по тілу кредиту не спростовано, власного розрахунку не надано.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 60322,94 грн., задовольнивши позов частково.

Посилання сторони відповідача на те, що повернення кредитних коштів не може бути здійснено з огляду на скрутне матеріальне становище відповідача ОСОБА_1 та наявність у нього інвалідності, є безпідставними, оскільки такі обставини не звільняють останнього від обов`язку сплати заборгованість за кредитом. Водночас, відповідач має право на звернення до суду з обґрунтованою заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення в порядку ст.435 ЦПК України.

Доводи представника відповідача про те, що подані представником позивача додаткові пояснення є неналежними доказами не заслуговують на увагу як такі що не ґрунтуються на вимогах статей 43, 83, 174, 241 ЦПК України. Так, 11.12.2024 до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі без долучення до них додаткових письмових доказів. Вказані письмові пояснення по суті не є доказами у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду з даним позовом АТ «Таскомбанк» було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. З урахуванням розміру задоволених вимог 60322,94 грн., розмір судового збору, який підлягав би стягненню з відповідача на користь Банку у зв`язку зі частковим задоволенням позову становить 1315,85 грн. (з розрахунку: 60322,94 грн. х 100% : 111042,60 грн. = 54,32 %; 54,32% х 2422,40 грн. : 100 % = 1 315,85 грн.).

Між тим встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю 1 групи, що підтверджується наданою ним копією довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0838887 від 27.12.2017, згідно з якою він є особою з інвалідністю 1 групи безстроково (арк.184). Тому понесені позивачем судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави, в порядку встановленому КМ України.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) заборгованість за договором-заявою №002/6251986-СК від 12.04.2019 у загальному розмірі 60322 (шістдесят тисяч триста двадцять дві) гривні 94 копійки.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК»понесені документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 1 315 (одна тисяча триста п`ятнадцять) гривень 85 копійок за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова