441/1378/24 2/441/89/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Перетятько О.В.,

з участю секретаря судового засідання Сороки М.В.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 72 919 грн. 41 коп. нарахованої пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 02 травня 2024 року, мотивуючи тим, що з 03.09.2005 по 13.02.2015 з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2014 ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2014 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що на виконання зазначеного рішення суду, згідно виконавчого листа № 441/1869/14-ц від 19.12.2014 відкрито виконавче провадження № 46754049, яке закінчено у зв`язку із повноліттям ОСОБА_6 , що відповідач аліменти згідно виконавчого листа № 441/1869/14-ц від 19.12.2014 виданого на виконання рішення суду від 24.11.2014 сплачував нерегулярно, меншими платежами, як наслідок станом на 02.05.2024 утворилася заборгованість у розмірі 72 919 грн. 41 коп. Покликаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки розмір пені за несплату аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 72 919 грн. 41 коп. пені (неустойки) нарахованої за несплату аліментів за період з 01 січня 2022 року по 02 травня 2024 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 у додаткових поясненнях від 26.03.2025 та в суді 28.03.2025 вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, покликаючись на розрахунок заборгованості по аліментах від 02.05.2024 у виконавчому провадженні № 46754049, що складений державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьобою М.В., просить позов задовольнити. Також зазначила, що не зважаючи на регулярну сплату аліментів в меншому розмірі, відповідач ОСОБА_4 жодних заходів для отримання інформації про наявність заборгованості у виконавчому провадженні та відповідно її погашення, не вживав, а отже умисно ухилявся від сплати аліментів, інше.

Відповідач ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву від 12.03.2025 та представник відповідача ОСОБА_2 у додаткових поясненнях від 28.03.2025 та в суді 28.03.2025 вимоги заперечили мотивуючи в основному тим, що від сплати аліментів у виконавчому провадженні № 46754049 відповідач не ухилявся, аліменти стягувались з заробітної плати за місцем праці, а про зміну місця праці ОСОБА_4 невідкладно, кожен раз, повідомляв виконавця, що після звільнення 24.02.2020 з останнього місця роботи, відповідач, у 2020 році, у зв`язку з відсутністю відомостей про середній розмір аліментів по Львівському району, через реформу місцевого самоврядування та зміну територій громад, а також карантин внаслідок пандемії COVID-19, за домовленістю з державним виконавцем сплачував аліменти в орієнтовній сумі, повідомленій останнім - 2 600 грн. на місяць. Через відсутність доходу інколи відповідачем сплачувались менші суми, проте за наявності грошових коштів ОСОБА_4 платив аліменти наперед та навіть в більшому розмірі ніж був домовлений з виконавцем. Про існування заборгованості відповідач не знав, оскільки жодних вимог під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 46754049 від державного виконавця, як і претензій від позивачки про погашення боргу йому не надходило, що окрім сплати аліментів за рішенням суду він додаткового допомагає дітям, а дізнавшись про існування заборгованості в розмірі 72 919 грн. 41 коп. погасив таку відразу 08.05.2024, тобто на шостий день після складення розрахунку заборгованості від 02.05.2024 державним виконавцем. Відтак, покликаючись на те, що відповідач від сплати аліментів не ухилявся, а його вина у виникненні заборгованості відсутня, просили у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із долученої до матеріалів справи копії рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13.02.2015 та копій свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 , копії свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з 03.09.2005 по 13.02.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-11, 13).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2014 у справі № 441/11869/14-ц, позов ОСОБА_3 задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 22.10.2014, вирішено питання судових витрат. Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

На виконання вищеозначеного рішення суду, 19.12.2014 судом видано виконавчий лист № 441/1869/14-ц, який з 04.03.2015 знаходився на виконанні у Залізничному ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 46754049 (а.с. 20).

Постановою державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьоба М.В. від 10.05.2024 виконавче провадження № 46754049 закінчено, в зв`язку із досягненням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття (а.с. 21, 21 зворот).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, а також ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьоба М.В. від 02.05.2024 у виконавчому провадженні № 46754049, заборгованість відповідача по аліментах станом на 02.05.2024 становить 72 919 грн. 41 коп. (а.с. 14-18).

Розмір пені (неустойки) нарахованої за несплату аліментів за період з 01 січня 2022 року по 02 травня 2024 року, згідно розрахунку наведеного позивачкою у позовній заяві, перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів відповідачем за цей період й у відповідності до положень ч. 1 ст. 196 СК України складає 72 919 грн. 41 коп. (а.с. 3, 4).

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування неустойки (пені) на суму заборгованості, суд керується правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, згідно з якою:

«неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості із вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів».

Так, на виконання виконавчого листа № 441/1869/14-ц виданого 19.12.2014 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . - ВДВС Городоцького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 46023059 (а.с. 60).

23.02.2015, актом державного виконавця, за інформацією наданою стягувачем, встановлено місце роботи боржника ОСОБА_4 в ДП «Львівський державний завод «Лорта», що на вул. Патона, 1 в м. Львів, того ж дня постановою про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист № 441/1869/14-ц передано за підвідомчістю до Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції (а.с. 61, 62).

Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС служби Львівського міського управління юстиції Сахман Х.В. від 04.03.2025 на виконання виконавчого листа № 441/1869/14-ц відкрито виконавче провадження № 46754049, того ж дня постановою державного виконавця звернено стягнення з заробітної плати боржника (а.с. 60, 63).

Із відповідей директора ДП «Львівський державний завод «Лорта» № 580-1588 від 16.06.2015 та головного бухгалтера ОСОБА_8 № 580-3263 від 21.12.2016, № 580-472 від 28.02.2018 та № 580-1811 від 16.08.2018 убачається, що за період з березня 2015 року по вересень 2018 року аліменти на виконання виконавчого листа Городоцького районного суду Львівської області № 441/1869/14-ц від 19.12.2014 утримувались із заробітної плати відповідача в ДП «Львівський державний завод «Лорта» (а.с. 64-69).

17.10.2018, повідомленням № 580-2220 ДП «Львівський державний завод «Лорта» повідомлено про звільнення ОСОБА_4 , згідно наказу № 485к від 05.09.2018 (а.с. 70).

23.10.2018, ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця Залізничного ВДВС із заявою, в якій повідомив про нове місце працевлаштування в ЗМФДП МВС України «Інформ-Ресурси», що на вул. В.Великого, 103/2 в м. Львів (а.с. 71).

Постановою державного виконавця Стасула Р.М. від 23.10.2018 звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 у ЗМФДП МВС України «Інформ-Ресурси», того ж дня, згідно листа № 35406 зазначену постанову скеровано ЗМФДП МВС України «Інформ-Ресурси», для виконання (а.с. 72, 73).

Заявою від 10.06.2019 ОСОБА_4 повідомив державного виконавця про звільнення з ЗМФДП МВС України «Інформ-Ресурси» та постановку на облік у центрі зайнятості (а.с. 82).

Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Залізничного ВДВС Стасула Р.М. від 15.07.2019, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на 15.07.2019 склала 10 202 грн. 66 коп. (а.с. 84, 84 зворот).

15.07.2019 постановою державного виконавця Стасула Р.М. звернено стягнення на доходи ОСОБА_4 у Городоцькому районному центрі зайнятості, того ж дня, згідно листа № 26884 зазначену постанову скеровано для виконання центру зайнятості (а.с. 72, 73).

Із копій матеріалів виконавчого провадження № 46754049, зокрема долучених до такого відповідачем ОСОБА_4 квитанцій, із розрахунку заборгованості державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьоба М.В. від 02.05.2024, інших матеріалів справи видно, що відповідач ОСОБА_4 постійно сплачував аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , регулярно звертався до державного виконавця із заявами в яких повідомляв про свій дохід, просив про передачу виконавчого провадження до органу виконавчої служби в м. Городок, інше.

Із долученої до матеріалів справи копії квитанції № 20 видно, що заборгованість зі сплати аліментів, згідно розрахунку державного виконавця від 02.05.2024, в розмірі 72 919 грн. 41 коп. - відповідачем ОСОБА_4 сплачено в повному обсязі 08.05.2024 (а.с. 196).

Станом на 04.06.2024 (дату подання позовної) заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 441/1869/14-ц від 19.12.2014 - відсутня.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Вдповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19).

Враховуючи доводи сторін, а також надані докази суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в ухиленні від сплати аліментів згідно виконавчого листа Городоцького районного суду Львівської області № 441/1869/14-ц від 19.12.2014 відсутня, відповідач за весь період стягнення аліментів з 2015 року по 2024 рік добросовісно виконував рішення суду, вживав заходів щодо повідомлення державного виконавця про зміну місця праці, а також отримуваний ним дохід, жодних претензій з боку стягувача аліментів або звернень стягнень на майно чи тимчасових обмежень у праві з боку державного виконавця - не мав, а отримавши інформацію про наявність заборгованості, після перерахунку такої державним виконавцем перед закінченням виконавчого провадження, сплатив заборгованість в повному обсязі на шостий день від часу складення відповідного розрахунку державним виконавцем.

Таким чином, на підставі встановлених судом обставин та оцінених доказів, поданих сторонами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, а відповідно про відмову у позові ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 141, 180, 182, 196 СК України, суд -

у х в а л и в :

у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.