Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/5108/24
Провадження№2/572/265/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І. І.

за участю секретаря судових засідань Щерби А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на чотири земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,93га, які розташовані на території Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області, згідно державного акту серії ЯА №052501 виданого 03.02.2005 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що його батьку ОСОБА_3 належали на праві власності чотири земельні ділянки загальною площею 1,93 га розташованою на території Сарненської міської ради Рівненської області, згідно державного акту серії ЯА №052501 виданого 03.02.2005 року Сарненською районною державною адміністрацією. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, спадкоємцем після його смерті була дружина (мати позивача) ОСОБА_2 , проте не оформила свої спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 після чого, позивач, звернувся до державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, постановою якого від 31.10.2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю в спадкоємця необхідних документів, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Позивач позов підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №052501 від 03.02.2005 року ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації від 25.01.2005 року №27 є власником земельної ділянки площею 1,93 га, розташованої на території Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка згідно плану меж земельної ділянки складається з чотирьох земельних ділянок. Вказаним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, що підтверджується витягами з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку.

Постановою державного нотаріуса Сарненської районної нотаріальної контори Рівненської області Рій К.Ю. від 31.10.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що належали чоловіку спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що розташовані на території Тутовицької сільської ради Сарненського району право власності на які підтверджуються Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №052501 виданим Сарненським районним відділом земельних ресурсів 03.02.2005 року на підставі розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації від 25.1.2005 року №27.

Підставою відмови нотаріус зазначив, що державний акт виданий після смерті ОСОБА_1 , а тому останній за життя не міг набути права власності на вказані земельні ділянки.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Предметом спору в даній справі є земельна ділянка площею 1,93 га, що знаходиться на території Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, яка як стверджує позивач, належала на праві власності спадкодавцю і яку він успадкував за законом.

Підстави та процедура набуття права власності на земельну ділянку на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 регулюються Земельним кодексом України.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом частини другої статті 78 чинного ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з пунктом 2 Указу № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який прикладається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно зі статтею 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени КСП, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з частиною першою статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 10 червня 2022 року у справі № 750/519/21 (провадження № 61-14957св21) вказано, що згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (пункт 1 частини третьої статті 152 ЗК України). ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Оскільки державний акт на спірні земельні ділянки був виготовлений після смерті спадкодавця, тобто після припинення його цивільної праводієздатності, такі земельні ділянки на момент відкриття спадщини не увійшли до її складу.

В постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 692/565/21 (провадження № 61-7303св22) зазначено, що посилання позивача на те, що за нею слід визнати право власності на конкретно визначену земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, що значиться за спадкодавцем, який помер , є передчасними, оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Встановивши, що за життя ОСОБА_3 (спадкодавець матері позивача) не набув право власності на спірні земельні ділянки загальною площею 1.93 га (в даному випадку виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), як і виготовлення державного акта на спірні ділянки серії ЯА №052501 від 03.02.2005 року мало місце після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , тобто після припинення його цивільної праводієздатності), а відтак, згадана земельна ділянка на момент відкриття спадщини не увійшла до її складу, та, відповідно, не могла бути успадкована матір`ю позивача, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача у даній справі.

Керуючись статтями 10-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 до Сарненської міської ради (вул. Широка,31, м. Сарни Рівненської області, код ЄДРПОУ 0405770) про визнання права власності на чотири земельні ділянки загальною площею 1,93га, які розташовані на території Сарненської міської ради Рівненської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №052501, виданий 03.02.2005 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 01.04.2025 року.

Суддя: