Справа № 216/507/25
Провадження № 2/216/1338/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретарів судового засідання Авшаряна С.О., Сотнікової А.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, -

в с т а н о в и в:

20 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Позовна заява мотивована тим, що з 15.06.2013 по 17.11.2022 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До народження дитини позивачка працювала на кафедрі стоматології Дніпровського державного Університету, після народження дитини пішла у відпустку по догляду за дитиною. Донька має проблеми зі здоров`ям, спостерігається затримка у розвитку, має вади в розвитку, затримку у мовленні, неврологічні розлади, вік дитини 5 років, а розвиток на 3 роки, не розмовляє. З 05.06.2022 донька перебуває на диспансерному обліку, та з 10.01.2025 потребує домашнього догляду, захворювання дитини R74.8 (код за МКХ-10). Позивачка займається розвитком та лікуванням дитини, тоді як відповідач з травня 2022 року жодного разу не бачив доньку. Позивачка немає можливості працювати, та у зв`язку з хворобою дитини має право на утримання від позивача, який добровільно матеріальної допомоги не надає, інших утриманців немає. Посилаючись на вищевказані обставини позивачка просила суд задовольнити позов.

Позивачка, представниця позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі.

Відповідач просив суд зменшити розмір аліментів заявлених позивачкою до стягнення.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 15 червня 2013 року по 17 листопада 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2022, яке набрало законної сили 20.12.2022 (а.с.11, 15-16).

Згідно свідоцтва про народження, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 606, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2023 № 216/4808/23, стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 липня 2023 року до 10 січня 2024 року включно, період на який дитина-інвалід потребує домашнього догляду (а.с.17-19).

Довідкою № 173 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді за формою № 080-1/0, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» КМР від 20.12.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує домашнього догляду. Захворювання на яке хворіє дитина (код за МКХ-10) R74.8, дата з якої дитина перебуває на диспансерному обліку 08.06.2022, дата з якої дитина потребує домашнього догляду з 10.01.2025, довідка дійсна до 10.07.2025 (а.с.13).

ОСОБА_1 , лаборанту кафедри терапевтичної стоматології та стоматології ФПО, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, продовжено строк трудового договору на цій же посаді цієї ж кафедри з 12.01.2025 по 10.07.2025, та надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 12.01.2025 по 10.07.2025, що підтверджується витягом з наказу «Про особовий склад» № 14/о від 07.01.2025 Дніпровського державного медичного університету (а.с. 14).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.ч. 3, 4, 6 ст. 84 СК України).

Нормою статті 88 СК України визначено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, суд виходить також з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно до 10 липня 2025 року.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивачка звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн позивачкою надано договір про надання правничої допомоги від 15.01.2025, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт виконаних юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 15.01.2025 із описом юридичних послуг, серед яких надання консультації правового характеру 1000 грн, складання позовної заяви 5000 грн, складання заяви про витребування доказів 1000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ст. 137 ЦПК України).

Обсяг витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий же правовий висновок зробила Перша судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду 28.09.2023 у справі 686/31892/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Також, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними.

З урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що ціна наданих адвокатом послуг не була доведена належним чином, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 20 січня 2025 року до 10 липня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 квітня 2025 року.

Суддя Ю.В.Онопченко