Справа № 465/6549/22 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2543/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Черевка В.В.

за участю: приватного виконавця Пиць А.А., представника

ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 липня 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду із поданням, у якому просив тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчих документах, які перебувають на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження № 72475855, до складу якого входять: виконавче провадження № 72116542 від 26.06.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6549/22, виданого 09.06.2023 Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 13 500,00 дол США та 3% річних в розмірі 973,00 дол. США та виконавче провадження № 72116421 від 26.06.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6549/22, виданого 09.06.2023 Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 5292,57 грн та 5000,00 грн судових витрат на правову допомогу.

26.06.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72116542, скеровано боржнику для виконання, що підтверджується списком № 164 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53. 26.06.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72116421, скеровано боржнику для виконання, що підтверджується списком № 164 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

Боржник, будучи належним чином повідомленим щодо відкритого виконавчого провадження, в силу порушень положень Закону України «Про виконавче провадження», з моменту відкриття провадження (26.06.2023) не виконав жодного із перелічених обов`язків, що свідчить про його недобросовісність, небажання виконувати вимоги приватного виконавця, та дотримуватися приписів Закону.

Посилаючись на те, що рішення не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення суду, приватний виконавець просив задовольнити подання.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.07.2024 подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 19.11.2021 органом 4656, та серії НОМЕР_3 , виданий 25.06.2018 органом 4601, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2023 у справі №465/6549/22.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, може бути застосоване судом за ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, а не за наявність такої заборгованості. Враховуючи вказані вище вимоги закону для задоволення подання приватного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України, що є тимчасовим обмеженням конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого заходу. Сам факт відкриття виконавчого провадження, вчинення приватним виконавцем передбачених законом дій по його виконанню та його неналежне виконання боржником, при відсутності належних та допустимих доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчить про необхідність вжиття тимчасового обмеження конституційних прав боржника у праві виїзду за межі України. Боржник ОСОБА_3 жодним чином не ухиляється від виконання судового рішення. У поданні приватний виконавець посилався лише па наявність у боржника невиконаного зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не може доводити факту ухилення від виконання рішення суду. У матеріалах справи відсутні та не підтвердженні доказами надсилання та вручення відповідної постанови виконавця, і як наслідок не підтвердженні обставини ухилення боржником від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання залишити без задоволення.

Від приватного виконавця Пиць А.А. та ОСОБА_1 надійшли письмові відзиви на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції приватний виконавець Пиць А.А., представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечили проти задоволення апеляційної скарги. ОСОБА_3 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак таке відхилено колегією суддів, оскільки не підтверджене жодними доказами, тому його неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження № 72475855, до складу якого входять:

- виконавче провадження № 72116542 від 26.06.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6549/22, виданого 09.06.2023 Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 13 500,00 дол. США та 3% річних в розмірі 973,00 дол. США;

- виконавче провадження № 72116421 від 26.06.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6549/22, виданого 09.06.2023 Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 5292,57 грн та 5000,00 грн судових витрат на правову допомогу.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. від 26.06.2023 відкрито виконавчі провадження № 72116542 та № 72116421 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6549/22 виданого 09.06.2023 Франківським районним судом м.Львова.

Вказані постанови скеровані боржнику для виконання, що підтверджується списком № 164 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

26.06.2023 приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду винесено постанови про арешт майна та про арешт коштів боржника.

В ході здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем встановлено, що на виявлених рахунках боржника у банківських установах коштів у розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача, немає, боржник офіційно не працює, у боржника на праві приватної власності відсутні транспортні засоби. Згідно відповіді Державної прикордонної служби боржник здійснив перетин державного кордону України у період: 20.09.2022 виїзд.

На адресу приватного виконавця надійшла відповідь з Головного управління ДМС України у Львівській області про зміну місця реєстрації боржника,а саме : АДРЕСА_1 , на підставі чого приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних №72116542, №72116421.

30.11.2023 приватним виконавцем на вказану адресу скеровано вимогу № 224821, яка залишилась не виконаною.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не виконує та ігнорує вимоги приватного виконавця, що робить неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

Однак з цим висновком районного суду колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі чи частково.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 частини першої ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п.19 частини третьоїст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом із тим, сам по собі факт невиконання боржником судового рішення, якщо відсутні відомості про навмисне ухилення його від виконання цього зобов`язання, не є підставою для обмеження права боржника на виїзд за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції, та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Пд поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні непереборні обставини.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як убачається із змісту подання, приватним виконавцем не наведено обґрунтованих доводів, що вказували б на неправомірні дії чи бездіяльність боржника, які могли б свідчити про його ухилення від виконання рішення суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження, при відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника.

Апеляційний суд також враховує, що згідно матеріалів виконавчого провадження, рухомого чи нерухомого майна боржника, грошових коштів, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що приватний виконавець не довів, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, з урахуванням того, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та боржник дійсно має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 04.04.2025

Головуючий

Судді