Справа № 456/733/25
Провадження № 2-з/456/10/2025
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

07 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О.Ю. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

04.04.2025 позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 використання (особисто чи шляхом передачі іншим особам) транспортного засобу Renault Master, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , здійснивши його опис, опечатування органами ДВС України та передати описаний автомобіль ОСОБА_2 на зберігання. В обґрунтування заяви покликається на те, що вказаний транспортний засіб є предметом спору у даній справі. Після розірвання шлюбу відповідач повідомив позивачу, що не бажаючи мирно врегулювати спір, транспортний засіб Renault Master він продасть або приведе у непридатний стан, умисно пошкодивши його. У зв`язку із накладенням арешту на даний транспортний засіб, відповідач відчужити його не може, однак існує реальний ризик умисного його пошкодження, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Судовим рішенням відповідача позбавлено права керування транспортними засобами, відтак він не може самостійно керувати зазначеним автомобілем та забезпечити його збереження, натомість може передавати іншим особам, що може погіршити його технічний стан, спричинити пошкодження та зменшення його вартості. Як відомо позивачу, відповідач передає вказаний автомобіль іншим особам для поїздок на значні відстані для перевезення вантажів, що спричиняє погіршення його технічного стану.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Суд, відповідно до вказаних вище вимог закону вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у суду немає, зважаючи на наступне.

Позивачем подано до суду позов про поділ майна подружжя. Предметом поділу є транспортні засоби марки BMW X-5, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , марки Peugeot, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , марки Renault Master, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, зокрема, накладено арешт на транспортний засіб марки Renault Master, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 та накладено арешт на транспортний засіб марки Peugeot 307 СС, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_1 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на транспортний засіб марки BMW X-5, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру МВС №4641 від 15.02.2025, накласти обмеження на транспортний засіб BMW X5, НОМЕР_3 , не надається можливим, оскільки такий було перереєстровано на нового власника.

Таким чином, в якості забезпечення позову на транспортний засіб марки Renault Master, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вже накладено арешт ухвалою від 10.02.2025.

Однак позивач просить заборонити ОСОБА_2 використання (особисто чи шляхом передачі іншим особам) транспортного засобу Renault Master, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , здійснивши його опис, опечатування органами ДВС України та передати описаний автомобіль ОСОБА_2 на зберігання.

При цьому, на підтвердження наявності реального ризику умисного пошкодження вказаного транспортного засобу відповідачем чи вжиття ним таких заходів, не подано жодних доказів.

Щодо твердження позивача про передачу вказаного автомобіля іншим особам для поїздок на значні відстані для перевезення вантажів, що спричиняє погіршення його технічного стану, то жодні докази цього так само не подані. Окрім того, використання автомобіля для перевезення вантажів відповідає його призначенню та не свідчить про намір його пошкодити.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд зауважує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Одночасне застосування арешту та повна заборона використання автомобіля, буде суттєвим порушенням принципу співмірності.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому суд керується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20), де вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Разом з тим, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не надає доказів, які б свідчили що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Тому самі лише твердження позивача про можливість утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд вважає, що заявником не наведено суду обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано суду відповідних належних доказів, також з матеріалів заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев