КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6353/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/467/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційними скаргами представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 на рішення Ірпінського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шестопалової Я.В.,-

встановив:

У вересні 2017 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із названим позовом.

АТ «Державний ощадний банк України» просило: у рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 2610 від 03 листопада 2010 року стягнути солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 293 478 грн 33 коп.; звернути стягнення на нерухоме майно, що було передане ОСОБА_1 в іпотеку за іпотечним договором № 4099 від 03 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І. 03 листопада 2010 року за реєстровим № 1030, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0128, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0132, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в розмірі293 478 грн 33 коп.;визначити початкову ціну реалізації предметів іпотеки для продажу у розмірі: земельної ділянки загальною площею 0, 15га, кадастровий № :01:040:0128 у розмірі164 039 грн 40коп.; земельної ділянки загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0129 у розмірі 164 039грн 40 коп.; земельної ділянки загальною площею 0, 15га, кадастровий № :01:040:0130 у розмірі190 640 грн 40коп.; земельної ділянки загальною площею 0,15 га, кадастровий № :01:040:0131 у розмірі 190 640грн 40 коп.; земельної ділянки загальною площею 0, 15га, кадастровий № :01:040:0132 у розмірі190 640 грн 40коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 2610, за яким остання отримала кредит у розмірі 450 000 грн 00 коп. строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 03 листопада 2020 року під 24, 5 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 4099, предмет іпотеки є : земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0128, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0132, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

03 листопада 2010 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №4098.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивачем у березні 2017 року направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу про дострокове, не пізніше 30 робочих днів з дати їх отримання, повне погашення кредиту, відсотків та пені. Вимоги отримані відповідачами особисто.

Враховуючи невиконання відповідачами вимоги позивача, АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із названим позовом.

Рішенням Ірпінського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року названий позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 2610 від 03 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 148 478 грн 33 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 227 грн 17 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник АТ «Державний ощадний банк України» підтримала подану апеляційну скаргу, у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 просила відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню частково, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 2610 від 03 листопада 2010 року у встановлений строк та у визначеному розмірі. Визначаючи розмір кредитної заборгованості, судом першої інстанції враховано долучені до матеріалів справи докази часткового погашення ОСОБА_1 заборгованості.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відмовляючи АТ «Державний ощадний банк України» у зверненні стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції вважав, що задоволення вказаної вимоги призведе до подвійного стягнення заборгованості із боржника.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими.

Встановлено, що 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 2610, за яким остання отримала кредит у розмірі 450 000 грн 00 коп. строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 03 листопада 2020 року під 24, 5 % річних.

Згідноп. 1.3. кредитного договору кредит надавався ОСОБА_1 на споживчі цілі готівкою у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) у період з моменту виконання загальних умов надання кредиту до 03 листопада 2012 року.

За пп. 2.2.2. договору, увипадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за кредитним договором або за іпотечним договором, банк має право припинити надання кредиту та вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування, сплати комісійних винагород та інших платежів, що належать до сплати за кредитним договором

Відповідно доп. 5.2. договору, за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,07 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Згідно п. 7.8. договору строк позовної давності збільшується до трьох років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 4099, предмет іпотеки є: земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0128, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 15 га, кадастровий № :01:040:0132, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони погодили договірну вартість майна у розмірі 900 000 грн 00 коп.

За п. 4.2 договору у випадку не виконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 6.1 договору уразі порушення зобов`язання та прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Якщо протягом тридцяти календаних днів з моменту її отримання вимога залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

03 листопада 2010 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 4098.

За п.1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивачем у березні 2017 року направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу про дострокове, не пізніше 30 робочих днів з дати їх отримання, повне погашення кредиту, відсотків та пені.

Вимоги отримані відповідачами особисто.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, станом на 15 вересня 2017 року заборгованість відповідача становить 293 478 грн 33 коп. Позивач вважає, що у банку виникло право на стягнення заборгованості у примусовому порядку, оскільки вимоги про дострокове повне погашення кредиту, відсотків та пені відповідачами не виконано.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 2610, за яким остання отримала кредит у розмірі 450 000 грн 00 коп. строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 03 листопада 2020 року під 24, 5 % річних.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15 вересня 2017 року становить 293 478 грн 33 коп.

13 березня2017 року та 16 березня 2017 року банк направив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу щодо погашення протягом 30 днів заборгованості за кредитним договором.

Вказані листи відповідачами отримано, вимоги про усунення порушень кредитного договору не виконано.

Враховуючи, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту виникнення кредитних зобов`язань у ОСОБА_1 за кредитним договором № 2610 від 03 листопада 2010 року та невиконання відповідачами вимоги банку щодо погашення протягом 30 днів заборгованості, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України».

До матеріалів справи ОСОБА_1 долучено копії квитанцій щодо сплати заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії, за якими: 09 березня 2021 року, 07 квітня 2021 року, 05 травня 2021 року, 04 червня 2021 року, 04 червня 2021 року сплачено по 20 000 грн 00 коп., 06 серпня 2021 року сплачено 14 000 грн 00 коп.; 08 вересня 2021 року -16 000 грн 00 коп.; 12 жовтня 2021 року - 15 000 грн 00 коп.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню із відповідачів на користь АТ «Державний ощадний банк України», судом першої інстанції правильно взято до уваги часткове погашення ОСОБА_1 кредитної заборгованості у загальному розмірі 145 000 грн 00 коп.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції у цій частині позовних вимог.

Так, відмовляючи АТ «Державний ощадний банк України» у зверненні стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції вважав, що задоволення вказаної вимоги призведе до подвійного стягнення заборгованості із боржника.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими.

За ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Іпотека є похідним зобов`язанням від основного, яке слугує забезпеченням виконання обов`язків позичальника перед кредитором. При цьому, звернення стягнення у порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку» спрямоване на задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням та має похідний характер, а не альтернативний основному.

Таким чином, задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не є подвійним стягненням.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. При цьому, з метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки є відмінною вимогою від вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, адже порядок задоволення вимог іпотекодержателя, врегульовано спеціальною нормою - ст. 33 Закону України «Про іпотеку», а не загальними нормами ЦК України, які регулюють відносини, пов`язані з основним зобов`язанням.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16.

Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 03 листопада 2010 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення кредитної заборгованості, а саме на: земельну ділянку кадастровий № :01:040:0128, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0132, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги представника АТ «Державний ощадний банк України»про те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX«Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ VI«Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» пунктом 5-2, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), ст. ст. 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 березня 2025 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та на тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 листопада 2023 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1 670 грн 38 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 2610 від 03 листопада 2010 року в розмірі 148 478 грн 33 коп.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за договором відновлюваної кредитної лінії № 2610 від 03 листопада 2010 року у розмірі 148 478 грн 33 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 4099 від 03 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І. 03 листопада 2010 року за реєстровим номером 1030, а саме на: земельну ділянку кадастровий № :01:040:0128, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0129, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0131, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий № :01:040:0132, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 березня 2025 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та на тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 670 грн 38 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 670 грн 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: Є.П. Євграфова

С.Г. Музичко