Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3469/24
Провадження № 2/935/1241/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., за участю: представника позивача адвоката Лисенка А.О., представника відповідача адвоката Михніцького Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за кредитними та іпотечними договорами припиненими,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у якому просить суд:

-визнати зобов`язання позивача ОСОБА_1 за кредитними договорами №289/33-199 від 08.02.2007 року та №289/33-268 від 21.12.2007 р. припиненими внаслідок належного їх виконання;

-визнати зобов`язання третьої особи ОСОБА_2 за договором іпотеки від 08.02.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 230 та договором іпотеки від 21.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №2959, припиненими внаслідок належного виконання вищезазначених кредитних договорів;

- скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 6279879 та № 4467957, що були накладені на підставі вищенаведених договорів іпотеки та . стягнути з відповідача на судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що 08.02.2007 року між АКБ CP «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач АТ «Сенс-банк» та позивачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №289/33-199. Згідно умов зазначеного договору кредиту банк надає позичальнику грошові ресурси (кредит) у розмірі 20 000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 13% річних.

08.02.2007 року між банком та третьою особою ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі під № 230. Згідно умов договору іпотеки майновий поручитель - іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року по справі № 2-56/11 позов банку про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено частково, стягнуто на користь банку заборгованість по кредиту в сумі 110 001 грн. 73 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 15649грн. 21 коп., штраф в сумі 15819 грн. 80 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 9278 грн. 31 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 3725 грн. 72 коп.

03.07.2024 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року по справі № 2-56/11 було виконано в повному обсязі - сплачено заборгованість за зазначеним рішенням в розмірі 154 474,77грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 03.07.2024 року № 9347-1579-4433-5396.

Вказує, що відповідно пункту 2.3 умов договору кредиту № 289/33-199 від 08.02.2007 року днем повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів та можливих пені і штрафних санкцій визначених умовами договору.

За таких обставин, вважає, що заборгованість за кредитним договором погашена, тому зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами є припиненим внаслідок належного його виконання.

Втім 13.09.2024 року позивач направив до відповідача лист з проханням надати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором № 289/33-199 від 08.02.2007 року та звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

Однак отримав відповідь банку від 19.09.2024 року, у якій вказано, що наявність судового рішення, яке виконане належним чином не є підставою для припинення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. За відсутності судового рішення про визнання зобов`язання припиненим підстави для видачі довідки про відсутність заборгованості та припинення іпотеки відсутні.

Крім того зазначає, що 21.12.2007 р. між АКБ CP «Укрсоцбанк»,правонаступником якого є відповідач та позивачем було укладено кредитний договір №289/33-268, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові ресурси (кредит) на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 67 000 грн. зі сплатою 14,5% річних з терміном погашення заборгованості до 19.12.2017р.

21.12.2007 року між відповідачем та третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, зареєстрований за № 2959, згідно умов якого майновий поручитель - іпотекодавець передала квартиру АДРЕСА_1 , в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту від 21.12.2007 р.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року по справі № 2-55/11 позов банку про стягнення заборгованості по кредитному договору №289/33-268 задоволено частково, стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 60926,50грн., по відсоткам 417,38 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1386,31 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1193,12 грн. Вказує, що вищезазначене рішення було виконане в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.03.2018 року за ВП №31967480.

Таким чином вважає, що вказані зобов`язання є належним чином виконані в розумінні ст. 599 ЦК України, тому просить задовольнити даний позов.

У відзиві АТ «Сенс Банк» заперечили щодо позовних вимог та просять відмовити у його задоволенні. Вказує, що заборгованість по кредитними договорами не погашена в повному обсязі. Так згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №289/33-199 від 08.02.2007 р. станом на 08.01.2025 р. заборгованість становить 35 611,76 дол. США., а саме: 11 153,31 дол. США. за кредитом та 24 458,45 дол. США проценти. Заборгованість по кредитному договору №289/33-268 від 21.12.2007 р. станом на 08.01.2025 р. становить 35 754,37 гривень, а саме: 958,88 грн. за кредитом та 34 795,49 грн. проценти. Сплачена сума боргу по кредитним договорам стягнута судовими рішеннями дуже розтягнулася у часі по одному кредитному договору 7 років по іншому 13 років, тобто боржник користувався коштами і має за них сплатити проценти, які йому нараховані.

Також вказує, що у кредитному договорі №289/33-199 від 08.02.2007 р. валютою кредиту є долар США. В мотивувальній частині рішення Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №2-56/11 йдеться про заборгованість в доларах США станом на 17.03.2011 р., відповідно те, що резолютивною частиною стягнута заборгованість у гривневому еквіваленті визначеному на 2011 р., який суттєво відрізняється від сьогоднішнього офіційного курсу, ніяким чином не змінює валюту кредитування, а відповідно кошти які надійшли в рахунок погашення боргу по кредитному договору в гривнях мають перераховуватися за актуальним курсом гривні до долара США.

Умови кредитних договорів надають банку право рахувати проценти до повного погашення кредиту

За пунктами 2.3. та 2.7. залежно від кредитного договору моментом (днем) повернення кредиту є вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора. Згідно пунктів 2.3. або 2.4. кредитного договору (в одному п. 2.3. в іншому п. 2.4) передбачається нарахування процентів на фактичну заборгованість, тобто до повного погашення боргу.

У зв`язку з тим, що заборгованість по Кредитному договору не погашена, а відповідно основне зобов`язання не припинене, тому підстави для припинення іпотеки відсутні.

Третя особа ОСОБА_2 у письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Вважає, що оскільки рішеннями Коростишівського районного суду №2-56/11 та №2-55/11 від 17.03.2011 року заборгованість за кредитними договорами №289/33-199 від 08.02.2007 року та №289/33-268 від 21.12.2007 року погашена, тому зобов`язання за кредитними та іпотечними договорами є припиненими внаслідок належного їх виконання. Зазначає, що у випадку пред`явлення банком до позичальника та поручителя вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання. (п. 80. Постанови Великої Палати Верховного суду від 22.08.2018 року у справі №2-1169/11). У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Зазначає, що у свій час банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та отримав рішення суду №2-56/11 та №2-55/11 від 17.03.2011 року. Після вказаної дати банк втратив можливість нараховувати прострочену заборгованість, отже кредитний договір є припиненим належним виконанням.

Представник позивача адвокат Лисенко А.О. у судовому засіданні позов підтримав, обгрунтувавши викладеними у позові та відповіді на відзив доводами. Зазначив, що позивачем погашеного заборгованість перед банком добровільно, іншу у рамках відкритого виконавчого провадження. Тому зобов`язання за кредитним договором погашена у зв`язку з належним його виконанням. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Оскільки відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, то змінив строк дії договору у сторону зменшення, а позивач виконав з свого боку зазначене рішення, отже кредитний договір є припиненим належним виконанням. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, тому також підлягає визнанню припиненою.

Представник відповідача адвокат Михніцький Г.Ю. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову обґрунтувавши викладеними у відзиві доводами. Зазначив, що у разі отримання позики в іноземній валюті борг та інші передбачені договором нарахування мають повертатися у валюті кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від строку дії кредитного договору. Незважаючи на рішення суду про стягнення заборгованості та постанову виконавця про закінчення виконавчого провадження, позивачем у повній мірі не погашено борг перед банком за кредитним договором. Оскільки договір укладений у доларовому еквіваленті, а рішення суду виконувалося у гривні. Тому сума боргу позивачем не сплачена повністю. Вважають, що заборгованість не була погашена у повній мірі та банк має право нараховувати проценти до фактичного виконання договору кредиту.

Крім того вказує, що вимоги позивача про визнання іпотечного зобов`язання припиненим відносно третьої особи не підлягають задоволенню оскільки відносяться до прав та обов`язків третьої особи, яка не є стороною у справі.

Також зазначив, що заявлений орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У письмових поясненнях не заперечила щодо позовних вимог (підтримала такі вимоги), вказала про розгляд справи без її участі, а тому суд розглянув справу без участі третьої особи.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке в свою чергу змінило назву на Акціонерне товариство «СЕНС БЕНК» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту №289/33-199.

За умовами договору кредиту №289/33-199 кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20 000 доларів США зі сплатою 13% річних з відповідним порядком погашення заборгованості з березня 2017 року до лютого 2012 року. (п.1.1.)

Кредит надано на споживчі цілі п. 1.2 договору.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №289/33-199 від 08.02.2007 року укладено Договір іпотеки від 08.02.2007 року, за умовами якого іпотекодавець (третя особа) ОСОБА_2 передала в іпотеку іпотекодержателю (АКБСР «УКРСОЦБАНК») нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Даний іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко І.І., зареєстровано в реєстрі за №230, та у зв`язку з його посвідченням накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна до припинення договору іпотеки, зареєстрована в реєстрі за № 231, про що також свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна. (а.с.15-19).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року у справі №2-56/11 (а.с. 7) з урахуванням ухвали Коростишівського районного суду від 06.05.2011 року про виправлення описки позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 110001 грн. 73 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 15649 грн. 21 коп., штраф в сумі 15819 грн. 80 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 9278 грн. 31 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 3725 грн. 72 коп. В решті відмовлено за безпідставністю.

Постановою начальника Коростишівського ВДВС у Житомирській області Жєлєзної Т.С. від 16.04.2018 року у рамках виконавчого провадження №33044619 повернуто виконавчий лист Коростишівського районного суду Житомирської області №2-56 виданий 17.03.2011 року про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» боргу у розмірі 145 196,46 грн. у зв`язку з відсутністю коштів у боржника.

Згідно платіжної інструкції №0.0..1. від 03.07.2024 року слідує, що позивач ОСОБА_3 сплатив на рахунки відповідача 154 475,77 грн. у якості погашення коштів згідно рішення суду за позовом ПАТ «УКРСОЦБАНК».

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року у справі №2-55/11 (а.с. 21) позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 609 26 грн. 50 коп., по відсоткам в сумі 417 грн. 38 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1386,31 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1193 грн. 12 коп. В решті відмовлено за безпідставністю.

У зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_1 боргу у сумі 63 923,31 грн., начальником Коростишівського ВДВС у Житомирській області Жєлєзної Т.С. від 29.03.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №31967480 відкритого на підставі виконавчого листа Коростишівського районного суду№2-55 від 05.04.2011 року.

19 вересня 2024 року відповідач АТ «СЕНС БАНК» надіслало позивачу ОСОБА_1 відповідь з якою вбачається, що наявність рішення суду або його виконання не звільняє від виконання договірних зобов`язань і сплати заборгованості за кредитом. Банк звертався із позовом про стягнення існуючої на момент звернення заборгованості за кредитним договором без дострокового розірвання договору Таким чином після винесення рішення суду нарахуванням за договором не зупинялися. Зазначають, що станом на 19.09.2024 року по кредитному договору №289/33-199 від 08.02.2007 року обліковується заборгованість. (а.с. 10).

Відповідно до розрахунку АТ «СЕНС БАНК» розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №289/33-199 від 08.02.2007 року станом на 08.01.2025 року становить 35 611,76 доларів США, з яких 11 153,31 доларів США тіло кредиту, 24 458,45 доларів США відсотки, що в гривневому еквіваленті загалом становить 1 503 873, 95 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №289/33-268 від 21.12.2007 року станом на 08.01.2025 року становить 35 754,37 грн., з яких: тіло 958,88 грн., відсотки 34 795, 49 грн.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Водночас статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є відповідач АТ «СЕНС БАНК» звернулися до суду із позовами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за укладеними кредитними договорами, зобов`язання по яким забезпечувалося іпотекою.

Так рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року у справі №2-55/11 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором №289/33-268 від 21.12.2007 року у загальному розмірі 63 977,31 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року у справі №2-56/11 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором №289/33-199 від 08.02.2007 року у загальному розмірі 154 474,77 грн.

Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що незважаючи на рішення суду від 17.03.2011 року, яким стягнуто з позичальника ОСОБА_1 суму боргу у національні валюті «гривня», банк продовжує нарахування заборгованості за кредитним договором 289/33-268 від 21.12.2007 року та кредитним договором №289/33-199 від 08.02.2007 року.

Так відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Таким чином у даній справі ПАТ «УКРСОЦБАНК», як кредитор, використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою позичальником, а також сплати процентів, пені, штрафів, інших платежів належних банку відповідно до узгоджених умов кредитних договорів, шляхом звернення до суду з відповідними позовами.

Тому після ухвалення рішення про дострокове задоволення вимог кредитора, відсутні підстави для подальшого нарахування процентів та пені за кредитними договорами, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Щодо твердження представника відповідача про неналежне виконання позичальником умов договору кредиту, який був укладений у іноземній валюті, а погашення заборгованості здійснювалося у національній валюті через значний проміжок часу, що на даний час не відповідає доларовому еквіваленту суми боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків Великої палати Верховного Суд викладених у Постанові від 30.05.2018 року у справі № 750/8676/15-ц, кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.

У даній справі стягнення коштів з позичальника на користь кредитора здійснювалося на підставі рішення суду у національній валюті України гривні. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року у справі №2-55/11 та від 17 березня 2011 року у справі №2-56/11 набрали законної сили 29 березня 2011 року.

Сторонами (банком) не оскаржувалося рішення суду першої інстанції в тому числі в частині стягнення судом з боржника розміру заборгованості у гривні, а не у доларах США. У описових частинах рішення суду зазначено, що банк просить стягнути солідарно з боржників заборгованість у гривні. При цьому на стадії виконання рішення суду виконавцем здійснювалося обчислення суми боргу в національній валюті відповідно до резолютивної частини рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 (позичальник) в повному обсязі сплачено заборгованість за укладеними кредитними договорами, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.07.2024 року про сплату 154 474,77 грн. та постановою державного виконавця від 29.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_1 суми боргу у виконавчому провадженні №31967480.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредиту №289/33-199 від 08.02.2007 року та за договором кредиту №289/33-268 від 21.12.2007 року, які були укладені з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», слід визнати припиненим, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Водночас відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України cуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимоги позивача про визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_2 за договором іпотеки від 08.02.2007 року та за договором іпотеки від 21.12.2007 року та скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що були накладені на підставі вищевказаних договорів іпотек, задоволенню не підлягають оскільки стосуються прав та обов`язків третьої особи ОСОБА_2 , яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, а також те, що позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 526, 530, 1048, 1050,1054 ЦК України та керуючись 12, 13,76- 89, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненим зобов`язання ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за договором кредиту №289/33-199 від 08.02.2007 року та за договором кредиту №289/33-268 від 21.12.2007 року, які укладені між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 .

У частині позовних вимог визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_2 за договором іпотеки від 08.02.2007 року та за договором іпотеки від 21.12.2007 року та скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що були накладені на підставі вищевказаних договорів іпотеки, - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-банк», , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (дня складення повного судового рішення).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс-банк», , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Повний текст судовго рішення складено 31.03.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО