Справа № 462/6958/24
УХВАЛА

01 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря судових засідань: Каралюс Т.Р.,

представника позивача адвоката: Петрик О.В.,

представника відповідача адвоката: Медвідь В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Медвідь Василя Осиповича про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 адвокат Медвідь В.О. звернувся до суду із заявою, у якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року та скасувати заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року і призначити справу до розгляду за правилами загального провадження, зазначивши, що повний текст рішення суду було складено 10.02.2025 року та проголошено за відсутності сторони відповідача. Повний текст рішення суду відповідач ОСОБА_1 отримав особисто 17.02.2025. Представнику відповідача не надходила жодних повідомлень у систему Електронний суд щодо розгляду справи №462/6958/24. Вказав, що для встановлення справжньої правової природи спірної розписки необхідно допитати сторін у якості свідків, оскільки із аналізу змісту розписки не зрозуміле місце її складання та є сумніви у тому, що справжньою правовою природою розписки є саме позика, а не інші правовідносини між сторонами.

У судовому засіданні представник відповідача Цейтліна І.О. підтримав подану заяву про перегляд заочного рішення суду, просив таку задовольнити.

Представник позивача Гумена В.З. заперечила щодо перегляду заочного рішення суду, вказала, сторона відповідача про розгляд справи судом була повідомлена належним чином, а боргова розписка досліджена судом, встановлено її правову природу, просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення справи, матеріали справи №462/6958/24, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст судового рішення складено 10.02.2025 року. Відповідач ОСОБА_1 отримав копію рішення особисто 17.02.2025 року, що підтверджено і представником заявника у заяві про перегляд заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення зареєстрована канцелярією Залізничного районного суду м. Львова 17.03.2025 року. Згідно з відміткою на штампі на конверті, заява здана на пошту 10.03.2025 року. З метою надання доступу до правосуддя, суд приходить до переконання, що строк подання заяви про перегляд рішення суду слід поновити.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законом визначено, що суд може скасувати ухвалене ним заочне рішення лише за наявності одночасно двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, для скасування заочного рішення необхідно переконатись, чи є достатні для цього підстави, передбачені законодавством, та провести оцінку поважності причин неповідомлення відповідачем про причини своєї неявки в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, і оцінити надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 / заборгованість за договором позики у розмірі 13000,00 /тринадцять тисяч/ доларів США та судові витрати на професійну правничу допомогу та по сплаті судового збору.

Із рішення суду вбачається, що у вказаний строк сторона відповідача не подала суду відзив на позовну заяву, у судове засідання відповідач та його представник повторно не з`явилися, водночас про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки не повідомили.

При цьому, судом було задоволено кожне попереднє клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи, в тому числі, і для мирного врегулювання спору між сторонами.

Враховуючи наведене, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та його представника, які у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача не заперечила проти заочного розгляду справи.

Згідно положень ст. 43, 44, 128,131 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і виконувати процесуальні обов`язки. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. 272, 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові ВС від 30.11.2022 року у справі №759/14068/19, згідно якої якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Зі огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення про розгляд судом справи та копія заочного рішення від 30.01.2025 р. відповідачу направлялись за адресою зареєстрованого його місця проживання /відповідь №769173 від 04.09.2024 року, а.с.48/, іншої адреси відповідач ОСОБА_1 суду не повідомляв та отримував поштові відправлення суду особисто, такі вважаються належним повідомленням, що підтверджується матеріалами справи /а.с.60, 72/. Також рішення суду було вручено відповідачу особисто за зареєстрованим місцем його проживання 17.02.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім цього, відповідач та його представник отримували судові повідомлення на номери мобільних телефонів, вказаних у долучених до матеріалів справи заявах, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» та про кожне судове засідання стороні відповідача було достеменно відомо, що підтверджується заявами представника відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного судом на 07.10.2024 року, 26.11.2024 року, 18.12.2024 року, 08.01.2025 року /а.с.63, 76, 89, 105/.

Із врахуванням наведеного, про судовий розгляд 30.01.2025 року сторона відповідача була повідомлена аналогічно, як і про попередні судові засідання.

Кожне клопотання сторони відповідача про відкладення судового розгляду судом було задоволено.

Відтак, судом вжито усіх заходів для належного повідомлення сторони відповідача про розгляд справи та матеріалами справи підтверджено, що відповідач та його представник були обізнані про перебування у провадженні суду даної справи, призначення справи до розгляду та про кожне судове засідання, що відкладалось судом за клопотанням сторони відповідача.

Водночас сторона відповідача за тривалий час не скористалась своїм правом на подання відзиву на позов, врегулювання спору мирним шляхом або надання особистих пояснень судовому засіданні.

Відтак, судом вжито усіх заходів для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи та матеріалами справи підтверджено, що відповідачі були обізнані про перебування у провадженні суду даної справи, однак не цікавились такою, не виявили бажання ознайомитися із матеріалами справи, не подали суду відзиву та жодних інших заяв та клопотань.

Крім цього, судом враховано положення ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач та його представник, відповідно до вимог закону, є такими, що повідомлені про розгляд справи судом належним чином, беручи до уваги, що провадження у справі відкрито у вересні 2024 року, а заочне рішення судом ухвалено 30.01.2025 року, заяви про відкладення розгляду справи 30.01.2025 року, стороною відповідача суду не подано, суд приходить до переконання, що відповідач та його представник не з`явилися до суду без поважних причин.

Крім цього, суд враховує, що виходячи із змісту ст. 288 ЦПК України підставою для перегляду заочного рішення суду є наявність двох обставин: неявка відповідача в судове засідання з поважних причин та посилання відповідача на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стороною відповідача не повідомлено суду доказів в обґрунтування заперечення проти вимог позивача, що могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи, а покликання сторони відповідача на те, що у розписці не вказано місця її складення, справжня правова природа розписки не встановлена, не є доказом, що має істотне значення для правильного вирішення справи, так як судом досліджено оригінал розписки у судовому засіданні та стороною відповідача не спростовано порушення відповідачем умов розписки та виникнення заборгованості, а тому позивач скористався своїм правом та пред`явив позов до відповідача про стягнення боргу.

Відтак, виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач та його представник не з`явилися у судове засідання без поважних причин і не надали суду будь-яких належних і допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які не були оцінені судом, а тому така заява є необґрунтованою, доводи наведені у ній не дають підстав для скасування заочного рішення суду.

Із змісту ч.4 ст. 287 ЦПК України вбачається, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 259, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року у справі № 462/6958/24.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Медвідь Василя Осиповича про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не є перешкодою оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 04.04.2025 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.