Справа № 462/2275/25
УХВАЛА

07 квітня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Львівська міська рада, про скасування постанови про накладення арешту, зняття арешту та визнання права користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 31.03.2025 року звернулася до Залізничного районного суду м.Львова з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право користування вказаним спірним житловим приміщенням.

Вивчивши подану позовну заяву, оцінивши наведені позивачем підстави звернення до Залізничного районного суду м.Львова з даною позовною заявою, суддя дійшов наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст.20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.4 ст.188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із позовної заяви, у ній об`єднано декілька вимог, а саме, позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;

- зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право користування вказаним спірним житловим приміщенням.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А в частині другій цієї статті вказано, що У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За змістом статті 19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, тобто спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї додатків вбачається, що постанова про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , накладена в межах виконавчих проваджень №28780596 та №32539450, з виконання виконавчого листа №2а-11902/11, виданого 05.11.2011 року Львівським окружним адміністративним судом за результатами розгляду справи за позовом ДПІ у Залізниному районі м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення арешту на квартиру належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що визначені в ст.188 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ про визнання права користування житловим приміщенням, скасування постанови та зняття арешту, слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.20, 188, 258-261, 352-354 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Львівська міська рада, про скасування постанови про накладення арешту, зняття арешту та визнання права користування житловим приміщенням повернути позивачу.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний