Справа № 308/4829/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат Бабич Василь Васильович, що діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із вищевказаною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком заявника, а також, що померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 256 ЦПК України. Якщо заява подана з порушенням вказаних вимог, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення вказаних недоліків. У разі невиконання цих вказівок, заява вважається неподаною та повертається заявникові.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником до заяви була додана квитанція № 117151925 від 04.12.2023 на суму 1 073,60 грн., однак, дослідивши вказану квитанцію, суддя вважає, що врахувати її як належний доказ сплати судового збору не можливо, з огляду на наступне.

Згідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI«Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

При перевірці квитанція № 117151925 від 04.12.2023 на суму 1 073,60 грн. про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом встановлено, що вказана платіжне доручення вже подавалось до Ужгородського міськрайонного суду під час звернення з позовом у справі №308/22353/23.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2024 у справі №308/22353/23 заяву ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Згідно ст. ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому за подання кожної заяви, позовної заяви, скарги до суду, тощо позивачем або заявником сплачується судовий збір окремо.

Таким чином, у кожному випадку звернення особи до суду судовий збір цією особою обов`язково повинен бути сплачений, за виключенням випадків, коли позивач, заявник або скаржник звільнені від сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно позову після визнання його неподаним та повернення позивачу, в тому числі не передбачено звільнення особи від сплати судового збору в разі його сплати за іншим позовом між тими ж сторонами проте з іншим предметом спору, який було визнано неподаним та повернуто позивачу.

Отже, оскільки надана заявником квитанція № 117151925 від 04.12.2023 на суму 1 073,60 грн. вже врахована по іншій справі, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даною заявою заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року складає 3028 грн.

Як вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник просить встановити 2 юридичні факти, а саме:

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком заявника, а заявник являється його сином;

- встановити факт, що померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю заявника.

На підставі зазначеного, судовий збір за подання заяви у цій справі підлягає сплаті у розмірі 1211,20 грн. (3028х0,2х2 = 1211,20).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. або надати документи, які підтверджують звільнення заявника від сплати судового збору.

Інформація про платіжні реквізити щодо сплати судового збору відображена, зокрема, на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/zbr/.

Також суд звертає увагу, що заявником залучено в якості заінтересованої особи - Першу Ужгородську державну нотаріальну контору.

Як вбачається із поданої заяви у померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було двоє синів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (заявник) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Метою встановлення юридичного факту заявник зазначає неможливість прийняття спадщини за померлими.

Однак, у заяві не зазначено, як заінтересовану особу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також має право спадкувати за померлими батьками і при цьому рішення суду за результатами розгляду заяви впливатиме на права та інтереси ОСОБА_2 .

Відповідно до правового висновку КЦС ВС, зробленого у постанові від 07.04.2020 у справі №638/4/19, права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника, ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Окрім того, заявнику необхідно, визначивши коло заінтересованих осіб відповідно до заявлених ним вимог, надати відповідно копію заяви з доданими до такої додатками для таких осіб.

Також суд звертає увагу, що заявником не обґрунтовано вимогу про встановлення факту, що померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю заявника

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте в заяві не конкретизовано саме з якою метою заявнику необхідно встановити такий факт.

Згідно зі ч.6 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Як вбачається з даної заяви, її підписано та подано до суду адвокатом Бабичем Василем Васильовичем, який представляє інтереси заявника. При цьому в заяві відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в адвоката.

Суддя вважає, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, та вважає за необхідне заяву про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю заяви до судового розгляду, то її слід залишити без руху і надати заявнику строк для усунення вказаних судом в ухвалі недоліків протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 260, 293 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко