Провадження № 2-др/761/100/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Притули Н.Г.,

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання вимоги неправомірною, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання вимоги неправомірною.

25.02.2025 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_3 , у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 12 680,00 грн.

26.03.2025 року до суду надійшли заперечення від позивача, в яких останній просить відмовити відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі робіт, який міг би бути доказом виконаних робіт, сплаченого гонорару та відсутності претензій у сторін

В судовому засіданні позивач та його представник просили відмовити у задоволенні даної заяви.

Зявник просила проводити розгляд заяви за її відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суд вважає за необхідне відмовити в прийнятті додаткового рішення, відмовивши в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання вимоги неправомірною.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, суду було надано копію договору №01-23/07-24 від 23.07.2024 року про надання правової допомоги; додаток №1 Калькуляційний розрахунок до Договору №01-23/07-24 від 23.07.2024 року; платіжну інструкцію №0.0..1 від 31.07.2024 року на суму 12 680,00 грн.

Згідно п. 6.2 Договору №01-23/07-24 від 23.07.2024 року сторони домовились встановити адвокату погодинний гонорар у розмірі 1 280,00 грн за кожну фактично витрачену годину роботи.

Згідно з п. 6.3 вказаного договору попередній (орієнтовний) розрахунок вартості послуг адвоката вказаний в Калькуляційному рахунку, складеному в Додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Водночас, згідно з п. 6.4 Договору №01-23/07-24 від 23.07.2024 року фактичний обсяг витраченого часу на конкретні процесуальні дії та/або процесуальні документи на окремих стадіях та в кожній інстанції та їхня вартість (гонорар адвоката), а також загальна вартість всіх отриманих клієнтом за цим договором наданих адвокатом послуг (ціна договору) визначатиметься в актах виконаних робіт (наданих послуг).

При цьому, відповідач та її представник не надали суду, на виконання положень п. 6.4 Договору №01-23/07-24 від 23.07.2024 року, акт виконаних робіт (наданих послуг), а тому суд відповідано позбавлений можливості встановити обсяг робіт виконаних адвокатом.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 18.12.2019 року, справа №522/17845/15-ц зазначає, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем витрати на правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи, що стороною відповідача ОСОБА_3 не надано доказів виконання адвокатом робіт та їх обсягу, не надано доказів на підтвердження понесення нею судових витрат під час розгляду даної справи та, оскільки, судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких можна ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу в прийнятті додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 142, 259, 260, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання вимоги неправомірною - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2025 року.

Суддя: Н.Г. Притула