Справа № 716/397/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ткачука О.С., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який 28.08.2020 був зареєстрований виконавчим комітетом Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 03 та стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

досягнуто, тому вона змушена звернутись до суду із даним поз

Позивачка зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалось, через втрату взаєморозуміння, відсутності знайти спільної думки щодо вирішення будь-якої ситуації, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня 2024 року із відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. В зв`язку із вказаним позивачка вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. У вказаному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Добровільної згоди щодо утримання дитини із відповідачем не досягнуто, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить розглядати справу у його відсутності, позов про розірвання шлюбу та стягненні аліментів визнає. В письмовій заяві про визнання позову зазначив, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки наміру примушувати до підтримки сімейних стосунків немає. Однак заперечує проти завідома не правдивої інформації, вказаної позивачкою в позовній заяві, щодо часу фактичного припинення сімейних відносин, оскільки позивачка зазначила, що з березня 2024 року, однак лише з лютого 2025 року позивачка із відповідачем не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільний бюджет та не виконують спільних обов`язків подружжя. Враховуючи викладене, не заперечує також проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі, зазначеному в позовній заяві.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України у зв`язку з цим вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 28.08.2020 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 03 (а.с.8).

Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя, та відсутність взаєморозуміння. Між відповідачем та позивачкою втрачене взаєморозуміння та почуття любові, що призвело до того, що фактичні шлюбні відносини припинено з лютого 2025 року, з цього часу сторони не ведуть спільний бюджет та не виконують спільних обов?язків подружжя.

Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відомостей про бажання позивачки змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання.

Також встановлено, що у вказаному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), яка проживає разом із матір`ю.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання стосовно розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено. Оскільки відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровим чоловіком та спроможним заробляти, то він може сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За таких обставин позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За нормою ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору. В такому випадку з відповідача на користь позивача стягується не вся сума судового збору, а лише половина.

Враховуючи наведене, оскільки позивачкою було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу та до початку розгляду справи відповідач визнав позов, а позов в цій частині задоволено повністю, то суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 484,48 грн (50% від належної до сплати суми судового збору в розмірі 968,96 грн).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України зазначено, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимоги, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, відповідач до початку розгляду справи визнав позов, а позов задоволено повністю, то суд вважає, що з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 484,48 грн (50% від належної до сплати суми судового збору в розмірі 968,96 грн).

Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 14:30 год. 02.04.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 04.04.2025 (в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 259 ЦПК України), то датою ухвалення судового рішення є 04.04.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 75, 80, 84, 180,181, 182,184, 191 СК України, керуючись ст.ст.133, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 03.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 10.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 484,48 грн

Рішення суду в частині розірвання шлюбу після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 ), жителька АДРЕСА_1 ;

представник позивачки Ткачук Олег Сергійович, адвокат, ордер від 10.03.2025;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), житель АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.04.2025.

Суддя Олена ПУХАРЄВА