Провадження №: 2/336/1370/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користування власністю шляхом зняття арешту з будинку, який належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що маючи намір винити дію щодо розпорядження належним йому на праві власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 від приватного нотаріуса йому стало відомо про існування арештів, які були накладені в межах виконавчих проваджень № 21114418, 34099485, №49997547, відкритих Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), винесені постанови про накладення арешту на майно. Провадження на день подання позовної заяви закриті, виконавчі документи повернуті стягувану. Арешти, накладені в межах всіх виконавчих проваджень не скасовані.

Згідно листа - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 114706 від 16.09.2024 року, його проінформовано, що відповідно до п. 9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки. Документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків виконання знищено, а отже інакше як судовому порядку зняття обтяжень накладених на його нерухоме майно неможливо, тому він вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав в судовому порядку.

Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Остапенка В.С. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Від представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та АТ «ОТП Банк» адвоката Конотопця С.П. надійшли пояснення, за змістом яких просить залучити в якості належного відповідача Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як орган яким було накладено арешт на належне відповідачу майно, оскільки ними не оспорюється право позивача на розпорядження майном в силу відсутності боргових зобов`язань.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений судом належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи, чи запереч щодо заявлених вимог суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989 року, заява № 11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 402369320 від 05.11.2024 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2010 року по справі № 2-3796/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором № CNL 200/562/2008 від 25.03.2008 року у сумі 104 076,41 грн., судові витрати по оплаті судового збору 1040.77 грн., та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 0826/6-211/12 від 03 лютого 2012 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3796/10 виданого 28.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Згідно з відповіддю на звернення позивача Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), № 124802 від 30.09.2024 року надано інформацію щодо виконавчих проваджень, які біли відкриті:

1)Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження № 21114418, з примусового виконання виконавчого напису № 4305 від 06.07.2010 року, виданого приватним нотаріусом про накладення стягнення на житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення вимог ПАТ «ОТП БАНК» в межах суми боргу 105 776, 41 грн.

В межах зазначеного вище виконавчого провадження, 30.07.2010 року Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Руднєвим В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

27.09.2010 року в порядку п. 4 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але обтяження на нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 21114418 не скасовані.

2) Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження № 34099485, з примусового виконання виконавчого листа 2-3796 від 28.09.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з мене на користь ПАТ «ОТП БАНК» заборгованості у сумі 105 776, 41 грн.

В межах виконавчого провадження № 34099485 Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Вертюченко О.В. 31.08.2012 року винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно.

23.12.2013 року в порядку п. 5 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але обтяження накладені на нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 34099485 не скасовані.

3)Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 49997547, з примусового виконання виконавчого листа 2-3796 від 28.09.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з мене на користь ПАТ «ОТП БАНК» заборгованості у сумі 105 776, 41 грн.

В межах виконавчого провадження № 49997547 Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19.04.2016 року винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.05.2016 року в порядку п. 5 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але обтяження накладені на нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 49997547 не скасовані.

Листом Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) № 124802 від 30.09.2024 року підтверджено, що виконавчі провадження у відношенні ОСОБА_1 станом на теперішній час завершені, виконавчі документи повернено стягувачу та на примусовому виконанні відділу не перебувають.

Надати більш детальну інформацію не має можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, які на дату звернення знищені, що підтверджується листом Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 114706 від 16.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина перша ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавчі провадження закінчені. Наявні арешти порушують права позивача, так як вона не має можливості оформити спадщину після померлого чоловіка та у подальшому розпоряджатися спадковим майном.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Положеннями вказаного Закону України передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Вище вказані виконавчі провадження були відкриті з приводу примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2010 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором № CNL 200/562/2008 від 25.03.2008 року у сумі 104 076,41 грн., судові витрати по оплаті судового збору 1040.77 грн., та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Відповідно довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 46 від 06.02.2019 року заборгованість ОСОБА_1 погашена, тобто в матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

На час розгляду справи виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Стосовно доводів представника відповідача щодо неналежної їх участі при розгляді даної справи суд виходить з наступного.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна».

Враховуючи, що у виконавчих провадженнях стягувачем виступав саме Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК» правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП БАНК», а отже рішення по справі може вплинути на права та обов`язки останніх вони належним чином позивачем залучені до участі у справі.

Крім того, суд зазначає, що наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На це вказав у постанові від 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21 Касаційний цивільний суд Верховного Суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а тому позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.41,55 Конституції України, ст.ст.16,19,76-89,247,263,264,274-279 ЦПК України, ст.ст.16,316-317,391 Цивільного кодексу України, ст.ст.56,59,60 Закону України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборони відчуження реєстраційний номер 10202851, зареєстрований 02.09.2010 12:57:48, реєстратором Запорізька філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 21114418, 30.07.2010, Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державний виконавець Руднєв В.О., об`єкт обтяження - житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 .

Зняти арешт та заборони відчуження реєстраційний номер 13004975 зареєстрований 17.09.2012 16:52:51 за № 13004975, реєстратором - Запорізька філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, ВП 34099485, 31.08.2012, Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Вертюченко О.В., в/л 2-3796 виданий 28.09.2010 Шевченківський р/с, об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно.

Зняти арешт та заборони відчуження реєстраційний номер 14997260 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 16.06.2016 10:37:56 Державний реєстратор Гусаков Максим Олександрович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, підстава внесення запису - постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 49997547, виданий 19.04.2016, видавник -Шевченківський ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер - 30079406 від 16.06.2016 10:39:33, ОСОБА_3 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька обл., вид обтяження - арешт нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», , місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-д.

Третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місце знаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5.

Суддя: Н.С. Звєздова