Справа № 362/3200/24
Провадження № 2/362/1643/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

( д о д а т к о в е )

07 квітня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 461 000 гривень 00 копійок (т.с. 2, а.с. 18 20).

20 березня 2025 року судом отримано заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справі (т.с. 2, а.с. 23 24).

В судове засідання ніхто не прибув.

Представники сторін були повідомлені про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судових повісток про виклик за офіційними електронними адресами (т.с. 2, а.с. 36, 37).

Дослідивши матеріали справи в частині, що стосується предмету розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено:

- судовий збір за подачу позову в сумі 4 000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією від 08 травня 2024 року (т.с. 1, а.с. 26);

- судовий збір за подачу позову в сумі 8 148 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією від 20 листопада 2024 року (т.с. 1, а.с. 237).

Проте, при розрахунку судових витрат суд враховує розмір суми судового збору в розмірі саме 12 147 гривень 92 копійки, що підлягала оплаті відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», оскільки є неприпустимим урахування при стягненні з відповідача більшої суми судового зборі ніж підлягав оплаті відповідно до закону.

Також, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суду надано копії укладеного між адвокатом Содоль А.М. і ОСОБА_1 договору № 33 про надання правничої допомоги від 07 березня 2024 року із додатковою угодою № 3 від 23 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 07 березня 2024 року та квитанцію № 33/3 від 26 червня 2024 року, з яких вбачається, що позивачем оплачено послуги з правової допомоги у даній справі на загальну суму 31 660 гривень 00 копійок (т.с. 1 а.с. 136, т.с. 2 а.с. 254 26, 27, 30).

Натомість, суд не приймає до уваги та не враховує у розрахунку судових витрат грошові кошти сплачені за платіжною інструкцією від 18 березня 2024 року та трьома квитанціями від 12 і 25 червня та 11 липня 2024 року, оскільки у призначенні платежу за вказаними документами відображено «переказ особистих коштів» та відсутнє відповідне належне посилання на договір про надання правової допомоги (т.с. 2, а.с. 29, 31, 32, 33).

Як наслідок, суду невідомо фінансово-правову природу та підстави перерахування позивачем вказаних сум грошових коштів в загальному розмірі 6 000 гривень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що додаткову угоду № 3 від 23 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 07 березня 2024 року, було підписано саме 23 квітня 2024 року, тоді як переказ грошових коштів за платіжною інструкцією від 18 березня 2024 року було здійснено позивачем в березні 2024 року, тобто до укладення додаткової угоди стосовно оплати послуг за договором.

Отже, слід вирішити питання про розподіл судових витрат позивача за подачу даного позову до суду в загальній сумі 12 147 гривень 92 копійки та витрат на оплату правових послуг адвоката в сумі 31 660 гривень 00 копійок.

Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 37,95 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору і витрати позивача на оплату правової допомоги по справі слід визначити відповідно до відсотку задоволеної частини позовних вимог у розмірі 37,95 %.

Тобто, загальна сума судових витрат позивачки по справі яка підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі статей 133, 141 ЦПК України, складає 43 807 гривень 92 копійок.

Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:

-позивача у розмірі 62,05 %, що становить 27 182 гривні 81 копійка;

-відповідача у розмірі 37,95 %, що становить 16 625 гривень 11 копійок.

У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 16 625 гривень 11 копійок.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, існують підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат позивача по сплаті судового збору та оплату послуг адвоката в обсязі, що підтверджено відповідними доказами.

Таким чином, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 270, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 16 625 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 11 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду 07 квітня 2025 року.