Апеляційне провадження №22-ц/824/1280/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України», про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 .

22.08.2023 р. водій ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Альянс будівельників України», керуючи автомобілем МАЗ, д.н. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілю потерпілої заподіяно механічні пошкодження. Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2023 у справі №756/11490/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля МАЗ д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» згідно з полісом обов`язкового страхування з лімітом страхового відшкодування 160 000,00 грн., а також на підставі договору добровільного страхування з лімітом страхового відшкодування 300 000,00 грн. Відповідно до звіту № 07/10/23 від 04.10.2023 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 547218,23 грн., вартість матеріального збитку - 492470,89 грн. 19.10.2023 р. ПрАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 160 000,00 грн. 23.10.2023 р. ПрАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 203802,18 грн., а всього 363802,18 грн. Однак, фактичні витрати на проведення ремонту склали 562754,19 грн. 16.11.2023 р. позивач направив страховій компанії заяву про доплату страхового відшкодування, яка була проігнорована. Тому, відповідач повинен доплатити страхове відшкодування 96197,82 грн. (460 000,00 грн. - 363802,18 грн.). Решта суми матеріальної шкоди 102754,19 грн. підлягає стягненню з ТОВ «Альянс будівельників України» відповідно до ст. 1172 ЦК України, оскільки шкода завдана їх працівником під час виконання трудових обов`язків.

На підставі викладеного, просила суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на її користь кошти у сумі 96 197,82 грн.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» на її користь кошти у сумі 102754,19 грн. та 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року Позов - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти (страхове відшкодування) у сумі 63155 грн. 64 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі сумі 55 611 (грн. 97 коп., з яких: 45 611,97 грн. - сума матеріального збитку, 10000 грн. - моральна шкода. У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції в частині не стягнення з відповідачів ПДВ скасувати та стягнути з ПАТ СК «УСГ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 96 197,82 грн.; з ТОВ «Альянс будівельників України» на користь ОСОБА_1 -102 754,19 грн. (різниця фактичних витрат, які не покривається страховою компанією);стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12 000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір заявлених позовних вимог на суму ПДВ. Також зазначила, що суд с першої інстанції неправильно визначив розмір відшкодування, яке підлягає стягненню ТОВ «Альянс Будівельників України» на користь позивача.

14 червня 2024 року на адресу суду від ПАТ СК «УСГ» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02 липня 2024 року на адресу суду від ТОВ «Альянс Будівельників України» надійшли письмові пояснення.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла таких висновків:

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власницею автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 від 03.12.2022 р.

22.08.2023 р. водій ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Альянс будівельників України», керуючи автомобілем МАЗ д.н. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілю потерпілої заподіяно механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20.09.2023 року ОСОБА_2 за фактом ДТП визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля МАЗ д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» згідно з полісом обов`язкового страхування № 216329066 з лімітом страхового відшкодування 160 000,00 грн., а також на підставі договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу № 97-2840-23-00610 з лімітом страхового відшкодування 300 000,00 грн.

29.08.2023 р. автомобіль був оглянутий представником страхової компанії.

Відповідно до звіту № 30145, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «СК «УСГ», вартість матеріального збитку, нанесеному власнику пошкодженого автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 складає 363802 грн. 18 коп.

19.10.2023 р. ПрАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 160 000,00 грн.

23.10.2023 р. ПрАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 203802,18 грн., а всього на суму 363802,18 грн.

Відповідно до звіту № 07/10/23 від 04.10.2023 р., складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 547218,23 грн., вартість матеріального збитку - 492470,89 грн.

Згідно з рахунком-фактурою ІМ-000215 від 20.09.2023 р., нарядом-замовлення та квитанції, за ремонт автомобіля ОСОБА_1 сплатила на користь ФОП ОСОБА_5 562754,19 грн. без ПДВ.

16.11.2023 р. позивач направила страховій компанії заяву про доплату страхового відшкодування.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № ВЕ-12/24 від 05.04.2024 р., складеного на замовлення адвоката Синюк С.Л., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Tesla model X», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 426957,82 грн. (без ПДВ) та 490725,39 грн. (з ПДВ); вартість відновлювального ремонту - 545 459,75 грн. з ПДВ, та 472569,79 грн. без ПДВ. Згідно з квитанцією та рахунком-фактурою, вартість експертизи склала 7572,80 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що позивачем безпідставно враховано суму збитків з урахуванням ПДВ, оскільки сума ПДВ позивачу не нараховувалась (зокрема і в складі запчастин), доказів фактичної оплати позивачем суми ПДВ суду не надано. Розмір матеріального збитку суд визначає згідно з висновком судового експерта без ПДВ в сумі 426957,82 грн., суму відновлювального ремонту - 472569,79 грн. без ПДВ.

Як убачається з апеляційної скарги, переважна більшість її доводів фактично повторюють позицію апелянта, заявлену ним в ході розгляду справи в суді першої інстанції. Така позиція вже була належним чином досліджена судом першої інстанції в ході розгляду справи, за результатами чого їй була дана належна правова оцінка, з якою в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

Таким чином, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір збитків і вартість відновлювального ремонту має визначатись відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №ВЕ-12/24 від 05.04.2024 року, згідно з якою вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Tesla model X», д.н.3. НОМЕР_4 , становить 426957,82 грн. (без ПДВ) та 490725.39 грн. (з ПДВ на замінні складові і матеріали); вартість, відновлювального ремонту 545 459,75 грн. з ПДВ на замінні складові та матеріали, та 472569,79 грн. без ПДВ, на яку в своєму рішенні посилався суд першої інстанції.

Апелянт, вказуючи на хибну позицію суду першої інстанції в частині вимог щодо ПДВ, послався на рахунок-фактуру № ІМ-000215 від 20.09.2023 року, де зазначив, що надавач послуг зазначав в такому документі в окремому рядку розмір ПДВ на запчастини та матеріали.

Колегія суддів критично відноситься до вказаного твердження.

У матеріалах справи міститься рахунок-фактура № ІМ-000215 від 20.09.2023 року, виданий ФОП ОСОБА_5 , в якому зазначено перелік товарів (робіт, послуг), які надані ФОП ОСОБА_5 під час ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля. Окремими колонками у вказаному Рахунку зазначена ціна без ПДВ та сума без ПДВ. Також у Рахунку зазначена вартість всього ремонту з вказівкою без ПДВ. Жодного посилання вказаному Рахунку на здійснення робіт чи перелік товарів із зазначенням ціни чи суми з ПДВ не містить.

Крім того, з вказаного документа вбачається, що ФОП ОСОБА_5 не є платником податку на додану вартість, тому видані останнім документи взагалі не можуть передбачати сплату ПДВ, як про це зазначав апелянт.

Вказане також стосується і Наряду -замовлення №26 від 25 жовтня 2023 року, виданого ФОП ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, твердження апелянта не можуть бути прийняті судом, відтак не спростовують обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

До апеляційного суду ПрАТ «СК «УСГ» подала відзив на апеляційну скаргу, ТОВ «Альянс будівельників України»- письмові пояснення. В обох документах сторони зазначали про незаконність, з їх точки зору, рішення суду першої інстанції і просили рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Хоча чинним процесуальним законом і передбачена можливість виходу апеляційного суду за межі апеляційної скарги, в той же час це можливо лише в чітко регламентованих випадках, які в даній справі відсутні.

Жоден з відповідачів апеляційної скарги не подавав, рішення суду першої інстанції не оскаржував, тому колегія суддів не бере до уваги доводи відповідачів в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного позивачем рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько