Справа № 383/416/25
Номер провадження 2-о/383/25/25
УХВАЛА

04 квітня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренка В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою у якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_2 , 1968 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Проте витяг з Книги реєстрації народження (витяг з актового запису про народження дитини) з зазначенням, що запис про батька вчинено відповідно до приписів ч.1 ст.135 СК України заявником не наданий.

Для усунення цього недоліку слід надати відповідний витяг, відсутність якого унеможливлює прийняття заяви про встановлення факту батьківства.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч.4 ст.294 ЦПК України).

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

До заінтересованих осіб не можуть бути віднесені органи державної влади та місцевого самоврядування та інші організації, яким закон надає право засвідчити певний юридичний факт. Такі організації не є заінтересованими особами тому, що вони не визначають правових наслідків цього юридичного факту, а лише засвідчують, реєструють його.

Заявник в якості заінтересованої особи зазначає лише Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, хоча встановлення факту батьківства їй необхідне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Однак в даному конкретному випадку заінтересованою особою є орган, який приймає рішення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який до участі у справі заявником не залучено.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч.1 ст.128 СК України).

Водночас тлумачення ч.2 ст.128 та ст.130 СК України дає підстави вважати, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Схожий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі № 643/9245/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2023 року у справі № 592/4443/17 зазначено, що: «відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 399/1029/15-ц, вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази.

За вимогами ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

За приписами процесуального закону у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч.3 ст.177 ЦПК України).

Заявник також не надав до суду висновку експертизи ДНК, так само і не заявив клопотання про її призначення судом, будь-яких інших клопотань щодо отримання доказів до заяви не долучено.

Також ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаною заявою у якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_2 , 1968 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заявляє вимогу про внесення відповідних змін до актових записів про народження дітей, що свідчить про необхідність уточнення вимог заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 3 ст.185 ЦПК України вказує, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю доцільним залишити заяву без руху та надати строк заявнику для виправлення вказаних вище недоліків заяви, роз`яснивши, що в разі невиконання ухвали в зазначений судом строк заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 318 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, про встановлення факту батьківства залишити без руху.

Запропонувати заявнику ОСОБА_1 виправити недоліки заяви вказані в ухвалі протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 04.04.2025 року.

Суддя В.В. Бондаренко