Дата документу 04.04.2025
Справа № 334/9518/24
Провадження № 2/334/509/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання протиправним і скасуванням Наказу про призначення службового розслідування, визнання протиправним і скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області, ГУ ДСНС України у Запорізькій області про визнання протиправним і скасуванням Наказу про призначення службового розслідування, визнання протиправним і скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову посилалася на те, що Наказом №393-НК від 22.10.2024 року 4 ДПРЗ за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи в 4 ДПРЗ за п.1 ст.41 КЗПП України та з 22.10.2024 року розірвано трудовий договір з ОСОБА_1 начальником фінансово-економічного відділення (Головним бухгалтером) 4 ДПРЗ. Підстава: Висновок службового розслідування від 10.10.2024 року.

30.10.2024 року вона в приміщенні 4 ДПРЗ була ознайомлена з Наказом про звільнення та після чого поставила свій особистий підпис про ці дії. Тільки 30.10.2024 року після ознайомлення з Наказом їй стало відомо про наявність іншого Наказу ГУ ДСНС України в Запорізькій області № НС-323/53 від 16.08.2024 року про призначення службового розслідування, з яким її взагалі ніхто не знайомив. Також, з Наказу 4 ДПРЗ № 393-НК їй стало відомо про наявність висновку службового розслідування від 10.10.2024 року, який безпосередньо стосувався її та став підставою її звільнення з роботи, при цьому з його результатами вона взагалі не була ознайомлена.

З 28.09.2024 року по 10.10.2024 року вона хворіла з діагнозом гіпертонічний криз та знаходилася на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Своє звільнення з роботи в 4 ДПРЗ за п.1 ст.41 КЗпП України та розірвання трудового договору на підставі Наказу 4 ДПРЗ № 393-НК вважає незаконним у зв`язку з відсутністю в її діях будь-якого порушення трудових обов`язків.

13.07.2021 року вона була прийнята на роботу до ГУ ДСНС України у Запорізькій області по переводу на посаду бухгалтера 1-ї категорії розрахунково-економічного відділу ЦЗД. Приблизно у вересні 2022 року була проведена нарада начальником управління економіки фінансів (головним бухгалтером) ГУ ДСНС України у Запорізькій області з бухгалтерами та спеціалістами управління, де було доведено про прийняте рішення щодо створення окремої юридичної особи 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області. Начальником УЕФ ГУ ДСНС України у Запорізькій області їй було запропоновано стати начальником фінансово-економічного відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області. 01.01.2023 року її переведено на посаду начальника відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області. В її обов`язки входило ведення обліку ПММ та створення нової юридичної організації. Вона разом з начальником 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області займалась установчими документами, а саме: реєстрацією новоствореної організації у державних органах: податковій, статистиці, казначействі та банках. 01.04.2023 року актом приймання-передачі було відокремлене та передане майно до 4 ДПРЗ, а з 01.05.2023 року був відокремлений та затверджений кошторис 4 ДПРЗ на 2023 рік та затверджений штатний розпис для подальшого існування 4 ДПРЗ, як відокремленого підрозділу. З 01.05.2023 року її переведено та призначено на посаду начальника ФЕВ (головним бухгалтером) 4 ДПРЗ, як відокремленого підрозділу.

У ФЕВ 4 ДПРЗ по штатному розпису затверджено 5 штатних одиниць, з них 1 штатна одиниця начальник ФЕВ (головний бухгалтер) та 4 штатних одиниці бухгалтерів, але фактично працювало 2 бухгалтера і вона, як начальник відділення. Ще два бухгалтера обліковувалось у ФЕВ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області, але працювали виключно на Головне управління, а у її підрозділі були на «передержці», так як штатний розпис для 4 ДПРЗ був створений за рахунок скорочення штатних одиниць у Головному управлінні та введені до складу 4 ДПРЗ. Два бухгалтери, які були переведені до 4 ДПРЗ на постійну роботу фактично працювали на дві організації (юридичні особи), тобто вели облік по своєму напрямку в 4 ДПРЗ та у Головному управлінні. Двоє бухгалтерів, що були у її відділенні на «передержці» вели облік Головного управління, але допомагали вести облік по своєму напрямку і для 4 ДПРЗ, але відповідальності за цю свою роботу не несли.

Під час її роботи на посаді начальника ФЕВ, крім своєї основної діяльності по 4 ДПРЗ (ПММ 4 ДПРЗ, нараховувала заробітну плату та грошове забезпечення для працівників 4 ДПРЗ, подавала звітність до ДПС та Пенсійного фонду, складала довідки про зміни до кошторисів по загальному та спеціальному фондах та на виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку регіонів, проводила розрахунки з постачальниками, складала форми місячної, квартальної та річної звітності), вона також продовжувала вести напрямок діяльності по ПММ Головного управління.

У зв`язку з великим обсягом роботи та навантаженням вона у вересні 2023 року звернулась до т.в.о. начальника УЕФ (головного бухгалтера) Головного управління для вирішення питання перерозподілу існуючого обсягу її роботи та її фактичних бухгалтерів. Начальник УЕФ відповіла, що вона на посаді начальника ФЕВ 4 ДПРЗ і ці питання її не стосуються, вона не буде їх вирішувати та допомагати. Після її відмови в допомозі, вона звернулась з цими ж питаннями до начальника Головного управління, на що отримала відповідь про переведення в майбутньому двох бухгалтерів, які знаходяться у її на «передержці» в штат Головного управління, а вона повинна шукати собі нових бухгалтерів на вакантні посади, доплат ніяких не буде за великий обсяг роботи, тому що немає коштів, якщо вважає за потрібне доплачувати начальник 4 ДПРЗ, хай знайде ресурси і доплатить, є багато способів.

На початку грудня 2023 року їй зателефонувала бухгалтер розрахункового відділу Головного управління і сказала, що був усний наказ начальника Головного управління прорахувати залишок коштів кожному підрозділу, щоб розподілити кошторисні призначення порівну для виплати премії за 2023 рік. Нею були підготовлені та в установлені строки надані начальнику 4 ДПРЗ правдива та достовірна інформація щодо залишків коштів.

25.12.2023 року вона від відділу персоналу 4 ДПРЗ отримала копію підписаного керівником Наказу № 479 про преміювання за 2023 рік, який готував зазначений вище відділ. В Наказі № 479 про преміювання вже були зазначені працівники 4 ДПРЗ і суми премій кожного з них за підсумками роботи в 2023 року. Після отримання підписаного керівником Наказу № 479 про преміювання вона передала його до виконання своєму бухгалтеру, який відповідає за нарахування заробітної плати премій та інших платежів працівників 4 ДПРЗ. Будь-які нарахування та виплати в 4 ДПРЗ можливі виключно тільки на підставі підписаних керівником 4 ДПРЗ наказів.

Також зазначає, що під час її роботи в 4 ДПРЗ взагалі було відсутнє Положення про преміювання, яке повинне бути затверджено колективним договором та пройти реєстрацію в органах місцевого самоврядування.

З Положенням про преміювання ГУ ДСНС України у Запорізькій області ні її, ні її підлеглих працівників за час роботи на посаді начальника ФЕВ 4 ДПРЗ ніхто із керівництва 4 ДПРЗ не ознайомлював, та вона його взагалі ніколи не бачила, тому її відділення ФЕВ 4 ДПРЗ користувалися при нарахуванні заробітної плати, доплат та премій чинним законодавством України, наказами і розпорядженнями ДСНС України.

Приймаючи до уваги, що під час роботи начальником ФЕВ 4 ДПРЗ вона не вчиняла будь-яких протиправних дій та не порушувала жодних своїх трудових обов`язків, а належним чином виконувала усі розпорядження (накази) керівництва згідно вимог діючого законодавства України, в зв`язку з чим в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку та відповідно грубого порушення трудової дисципліни, про що безпідставно було зазначено у Наказі № 393-НК від 22.10.2024 року про її незаконне звільнення.

Щодо незаконного призначення та проведення службового розслідування: Начальник 4 ДПРЗ (як керівник окремої юридичної особи) має усі повноваження на призначення та проведення службових розслідувань відносно підпорядкованих йому працівників. При цьому службове розслідування відносно неї було безпідставно та протиправно призначено Наказом № НС-323/53 від 16.08.2024 року та проведено іншою юридичною особою Відповідачем-2, за результатами якого вона була незаконно звільнена.

Вважає, що проведене службове розслідування та її незаконне звільнення з роботи відбулося з грубими порушеннями процедури його проведення, упереджено та за відсутністю самого дисциплінарного проступку, та будь-якого порушення нею трудових обов`язків. На дату подання позову їй так і не вдалося ознайомитися ні з Актом службового розслідування за наслідками якого її було звільнено із роботи, ні з Наказом № НС-323/53 від 16.08.2024 року про призначення службового розслідування, проведеного Відповідачем-2.

Прохала:

1) Визнати Наказ ГУ ДСНС України в Запорізькій області № НС-323/53 від 16.08.2024 року про призначення службового розслідування незаконним та скасувати йоґо;

2) Визнати Акт службового розслідування від 10.10.2024 року, проведеного на підставі Наказу ГУ ДСНС України в Запорізькій області № НС-323/53 від 16.08.2024 року, незаконним та скасувати його;

3) Визнати Наказ № 393-НК від 22.10.2024 року 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника фінансово-економічного відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України незаконним та скасувати його;

4) Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника фінансово-економічного відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

5) Стягнути з 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2024 року по день фактичного поновлення на роботі на посаді начальника фінансово-економічного відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

6) Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника фінансово-економічного відділення (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

7) Стягнути з 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 2422,40 грн.;

8) Стягнути з 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.;

9) Судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, покласти на 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області та на ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

26.11.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

13.12.2024 року до суду звернувся представник ГУ ДСНС України у Запорізькій області Карпенко А.О. з відзивом на позов, в якому посилалися на те, що відповідно Положення ГУ ДСНС України у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб. Згідно п.7 Положення Головне управління здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через підпорядковані підрозділи, територіальні органи нижчого рівня (у разі їх утворення в установленому законодавством порядку), а також контроль за їхньою діяльністю.

Відповідно п.1.3 Положення про 4 ДПРЗ останній належить до сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій та безпосередньо підпорядковується ГУ ДСНС України у Запорізькій області (територіальний орган). Таким чином, 4 ДПРЗ є підпорядкованим підрозділом Головного управління та входить до структури ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

На виконання п.3.3 протоколу Оперативної наради ГУ ДСНС України у Запорізькій області №10-ПА/53 від 09.08.2024 в період з 12.08.2024 по 15.08.2024 працівниками ГУ ДСНС України у Запорізькій області було проведено вибіркову перевірку щодо питань організації та здійснення фінансово-економічної діяльності фінансово-економічним відділенням 4 ДПРЗ, начальником ФЕВ 4 ДПРЗ на той час була ОСОБА_1 (головний бухгалтер), прийнята на посаду 01.05.2023 року.

За результатами перевірки т.в.о. начальника управління економіки і фінансів (головним бухгалтером) ГУ ДСНС України у Запорізькій області Ковальовою Ю. була складена довідка, відповідно якої процес організації та здійснення фінансово-економічної діяльності ФЕВ 4 ДПРЗ визнаний незадовільним, було запропоновано провести службове розслідування. Окрім цього, в довідці зазначено, що в грудні 2023 року премія за підсумками року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншим працівникам була нарахована в завищених розмірах, зокрема більш ніж дозволено Положенням про преміювання.

За результатами проведеної вибіркової перевірки, наказом начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 16.08.2024 №НС-323/53 призначено проведення службового розслідування.

27.09.2024 року ОСОБА_1 власноруч на ім`я керівника 4 ДПРЗ написала заяву про звільнення за власним бажання у зв`язку з переїздом до м. Хмельницький. Після написання заяви про звільнення у період з 28.09.2024 та по 07.10.2024 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, номер ЛН № 25927027-1. Листком непрацездатності № 26090788-1 ОСОБА_1 продовжила своє перебування на лікарняному з 08.10.2024 по 10.10.2024.

Звертають увагу, що на підставі Типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи, затвердженого постановою КМУ від 26.01.2011 року № 59, при звільненні головного бухгалтера повинна дотримуватись процедура, а саме: передача справ головним бухгалтером у разі звільнення з посади здійснюється після проведення внутрішньої перевірки стану бухгалтерського обліку та звітності, за результатами якої оформляється відповідний акт. Копія такого акта надсилається бюджетній установі, якій підпорядковується бюджетна установа. Прийняття (передача) справ головним бухгалтером може здійснюватися за участю представника бюджетної установи, якій підпорядкована бюджетна установа.

ОСОБА_1 знала про вказаний порядок, з нею проводилась розмова, їй пояснювалось, що вона не може звільнитися одним днем, так як вона перебуває на посаді начальника ФЕВ (головний бухгалтер) і в неї є обов`язок передати справи. Більш того, цей обов`язок прописаний в п.7.1.4 Положенні про ФЕВ при 4 ДПРЗ, прийом і здача справ під час призначення і звільнення з посади начальника фінансово-економічного відділення оформлюється актом прийому-передачі. Копія цього акта надсилається до вищого фінансового органу. Вказане Положення підписано особисто ОСОБА_1 , що є свідченням про її обізнаність щодо обов`язку передачі фінансових документів зі складанням Акту приймання-передачі.

10.10.2024 року начальником ГУ ДСНС України у Запорізькій області був затверджений Висновок службового розслідування, комісія вважала за доцільне: розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків начальником ФЕВ 4 ДПРЗ ОСОБА_1 у вигляді звільнення та запропонувати розірвати трудовий договір з ініціативи роботодавця за п.1 ст.41 КЗпП; вжити заходів до повернення суми переплати заробітної плати з начальника ФЕВ (головного бухгалтера) 4 ДПРЗ ОСОБА_1 , отримані при зайвому нарахуванні річної премії за 2023 рік, у розмірі 40 тисяч гривень на розрахунковий рахунок 4 ДПРЗ; у зв`язку з з`ясованими фактами використання свого службового становища посадовими особами 4 ДПРЗ, ознаками можливого скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.366 КК України невстановленою особою з числа співробітників ГУ ДСНС України у Запорізькій області, направити відповідне повідомлення та копії матеріалів службового розслідування до правоохоронних органів України; у зв`язку з наявними ознаками порушеннями ст.22 Закону України Про запобігання корупції, після видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності направити відносно ОСОБА_1 повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень до Національного агентства з питань корупції.

Тобто, Позивач, будучи службовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими обов`язками, з використанням свого службового становища, з корисливих мотивів, також діючи в інтересах третіх осіб, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на розтрату, шляхом зловживання службовим становищем, бюджетних коштів, достовірно знаючи про те, що начальником 4 ДПРЗ не були узгоджені суми щорічної премії, нарахувала завищений розмір річної премії за 2023 рік собі та деяким іншим працівникам.

З 14.10.2024 року ОСОБА_1 перестала виходити на роботу до 4 ДПРЗ, про що складено Акти про відсутність працівника на робочому місці за 14.10.2024; 15.10.2024; 16.10.2024; 17.10.2024; 18.10.2024; 21.10.2024; 22.10.2024. У зазначені періоди у ОСОБА_1 не було відкритих лікарняних листів, за ці дні ОСОБА_1 не здійснювалось нарахування та виплата заробітної плати.

14.10.2024 року Головне управління направило лист на адресу ДСНС України щодо погодження звільнення з посади ОСОБА_1 , 18.10.2024 року ГУ ДСНС України отримало погодження щодо звільнення з посади ОСОБА_1 , з урахуванням вимог п.12 постанови КМУ від 26.01.2011 №59 та наказу ДСНС № 583 від 19.10.2023 року.

14.10.2024 року Головним управлінням направлено на адресу Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України інформацію щодо можливого порушення вимог ст.336 КК України начальником фінансово-економічного відділення (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Ковач А.А. 08.11.2024 року надійшов лист про те, що 25.10.2024 Запорізькою обласною прокуратурою за вказаним фактом внесені відомості до ЄРДР за № 0000113 за ознаками ч.4 ст.191 КК України. Розслідування доручено першому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь. На даний час йде досудове розслідування.

Наказом (по особовому складу) 4 ДПРЗ №393-НК/53 22-35 від 22.10.2024 ОСОБА_1 за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків звільнили з роботи в 4 ДПРЗ за п.1 ст.41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків головним бухгалтером підприємства, що реалізує державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами) та з 22.10.2024 року розірвали трудовий договір.

Також, 23.10.2024 року Головним управлінням направлено на адресу Національного агентства з питань запобігання та виявлення корупції копію розпорядчого документу разом з інформаційною карткою про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 . На теперішній час ОСОБА_1 внесена до Єдиного державного реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення за порушення ст.22 Закону України Про запобігання корупції.

23.10.2024 року на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1 був направлений лист, в якому було повідомлено про звільнення; запропоновано з`явитись до відділення персоналу 4 ДПРЗ для отримання оригіналу трудової книжки; та зазначено про необхідність подати декларацію при звільненні. Також додатками до вказаного листа були долучені: копія наказу № 393-НК/53 22-35 від 22.10.2024 на 2 арк.; повідомлення про нараховані працівникові суми при звільнені на 1 арк.; довідка про розмір заробітної плати за два останніх місяці перед звільненням на 1 арк. Вказаний лист ОСОБА_1 отримала 28.10.2024 (накладна № 429) за адресою: АДРЕСА_1 .

30.10.2024 року ОСОБА_1 особисто з`явилась до відділення персоналу 4 ДПРЗ де отримала: оригінал трудової книжки, довідку про розмір заробітної плати за два останніх місяці перед звільненням, повідомлення про нараховані працівникові суми при звільненні та копію наказу (по особовому складу) № 393-НК/53 22-35 від 22.10.2024, про що нею зроблені відповідні відмітки.

Щодо колективного договору: оскільки 4 ДПРЗ є підпорядкованим підрозділом Головного управління та входить до структури ГУ ДСНС України у Запорізькій області, то колективний договір, який укладений між адміністрацією і трудовим колективом ГУ ДСНС України у Запорізькій області поширюється також і на 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Прохали відмовити у задоволенні позову.

13.12.2024 року до суду звернувся представник 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Савел`єв А.А. з відзивом на позов, в якому посилалися на такі ж обставини, як у відзиві на позов ГУ ДСНС України у Запорізькій області, додатково зазначили, що згідно п.7.1.2 Розділу Положення про ФЕВ при 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області начальник ФЕВ підпорядковується безпосередньо начальнику загону, а з питань організації бухгалтерського обліку і складання звітності, порядку і методики здійснення контролю начальнику ФЕВ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Прохали відмовити у задоволенні позову.

24.12.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з відповіддю на відзив, в якій посилалася на те, що 4 ДПРЗ є юридичною особою, яка має повну правосуб`єктність та не є відокремленим підрозділом або філією ГУ ДСНС України у Запорізькій області і відповідно не може входити до складу іншої юридичної особи ГУ ДСНС України у Запорізькій області, про що безпідставно зазначено представником Відповідача-1. Крім того, згідно п.1.11 Положення про 4 ДПРЗ зазначена юридична особа має власний баланс та рахунки в Державній казначейській службі України та в установах банків України.

Під час її роботи в 4 ДПРЗ було відсутнє Положення про преміювання, яке повинне бути затверджено колективним договором та пройти реєстрацію в органах місцевого самоврядування. З Положенням про преміювання ГУ ДСНС України у Запорізькій області ні її, ні її підлеглих працівників за час роботи на посаді начальника ФЕВ 4 ДПРЗ ніхто з керівництва 4 ДПРЗ не ознайомлював, та вона його взагалі ніколи не бачила, тому її відділення ФЕВ 4 ДПРЗ користувалися при нарахуванні заробітної плати, доплат та премій законодавством України, наказами і розпорядженнями ДСНС України. Звертає увагу, що особисто нею не здійснювались дій щодо нарахування та виплати премії, вона тільки передала Наказ №479 керівника 4 ДПРЗ працівнику, який відповідає за нарахування та виплату заробітної плати.

Таким чином в її діях відсутні ознаки будь-якого правопорушення щодо розпорядження залишками коштів для преміювання працівників 4 ДПРЗ та порушеннями вимог ст.22 Закону України «Про запобігання корупції».

Начальник 4 ДПРЗ (як керівник окремої юридичної особи) має усі повноваження на призначення та проведення службових розслідувань відносно підпорядкованих йому працівників. При цьому службове розслідування відносно неї було безпідставно протиправно призначено Наказом № НС-323/53 від 16.08.2024 року та проведено іншою юридичною особою Відповідачем-2, за результатами розгляду якого вона незаконно звільнена. З результатами службового розслідування вона не була ознайомлена належним чином та в установленому порядку.

Також представник Відповідача-1 не надав Положення про проведення службових розслідувань в 4 ДПРЗ або не зазначив про його наявність або відсутність. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність та протиправність дій з боку Відповідача-1 щодо її притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Прохала позовні вимоги задовольнити.

24.12.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з відповіддю на відзив, в якій посилалася на те, що відзив представника ГУ ДСНС України Запорізькій області майже повністю тотожній відзиву представника 4 ДПРЗ ДСНС України у Запорізькій області.

Прохала позовні вимоги задовольнити.

21.01.2025 року до суду звернувся представник ГУ ДСНС України у Запорізькій області Кушнір В.М. з запереченнями на відповідь позивача, в яких посилалися на те, що 4 ДПРЗ не є ні філією, ні відокремленим підрозділом Головного управління, дійсно є юридичною особою і має свою цивільну правоздатність, однак це зовсім не виключає того факту, що 4 ДПРЗ є при цьому підпорядкованим підрозділом ГУ ДСНС України у Запорізькій області. ДСНС України, ГУ ДСНС України у Запорізькій області, і 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області є установами, які виконують єдину функцію держави щодо цивільного захисту населення та техногенної безпеки. І хоча ці три структури кожна окремо є юридичною особою, вони діють не відокремлено, а у чіткій підпорядкованості на відповідному рівні один до одного. ГУ ДСНС України у Запорізькій області у відношенні до 4 ДПРЗ має всі повноваження щодо узгодження витрат коштів державного бюджету, здійснення контролю за витрачанням коштів державного бюджету, проведення перевірок (аудиту) щодо витрат з бюджету і дотриманні фінансової дисципліни, тому висновки Позивача про те, що цивільно правоздатність 4 ДПРЗ дає йому свободу безконтрольно від ГУ ДСНС України у Запорізькій області і безумовно розподіляти і витрачати кошти державного бюджету при виплаті премії своїм працівникам не мають правових підстав і не відповідають вимогам законодавства та нормативно правових актів.

Позивач у позові та у відповіді на відзив неодноразово вказує, що Положення про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області не розповсюджується на діяльність 4 ДПРЗ, і про те, що вона не ознайомлена з даним положенням, і нібито через це її відповідальність і застосовані до неї заходи впливу неправомірні. Вважають ці доводи безпідставними.

Функції, права та обов`язки Позивача визначені також у Положенні про фінансово-економічне відділення при 4 ДПРЗ, яке підписала особисто ОСОБА_1 , і воно діяло під час виплати премії, відносно правомірності виплати якої розглядається даний спір у суді.

ОСОБА_1 повинна була знати та керуватись у діяльності Наказом МВС України № 975 від 14.08.2015 Умови оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Вважають безпідставними посилання Позивача на Закон України Про колективні договори і угоди щодо зобов`язань роботодавця ознайомити працівника з текстом колективного договору, оскільки ОСОБА_1 в даному випадку діяла не як працівник, до якої норми положення мають особисте відношення, а як керівник фінансового підрозділу, яка повинна була керуватись Положенням, як нормативним документом у діяльності відділу не зі сторони працівника, а зі сторони роботодавця, як особа керівного складу роботодавця.

Позивач зазначає, що 4 ДПРЗ як окрема юридична особа, лише сам мав себе перевіряти, і керівник 4 ДПРЗ мав на це відповідні повноваження, а ГУ ДСНС України нібито не мало права здійснювати перевірку і у подальшому службове розслідування.

Начальник ГУ ДСНС України у Запорізькій області на оперативній нараді прийняв рішення та поставив завдання управлінню економіки і фінансів Головного управління провести вибіркову перевірку щодо питань організації та здійснення фінансово-економічної діяльності фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ (вик. п.3.3 Протоколу Оперативної наради ГУ ДСНС України у Запорізькій області № 10-ПА/53 від 09.08.2024). Тобто, зі сторони ГУ ДСНС України у Запорізькій області все було зроблено, як передбачено нормативно правовими актами.

Прохали відмовити у задоволенні позову.

24.01.2025 року до суду звернувся представник 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Савел`єв А.А. з запереченнями на відповідь на відзив, в яких посилалися на те, що щодо відсутності посадової інструкції у начальника ФЕВ (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ: Положення про фінансово-економічне відділення 4 ДПРЗ складено та підписано ОСОБА_1 та погоджене з начальником та заступником начальника 4 ДПРЗ. Положення про ФЕВ 4 ДПРЗ містить розділ 7. Керівництво, в якому визначені такі підрозділи: загальні положення; завдання та обов`язки; права; відповідальність; що повинен знати; кваліфікаційні вимоги; взаємовідносини, зв`язки за посадою. ОСОБА_1 , як тодішній начальник ФЕВ (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ розробила та підписала положення про ФЕВ 4 ДПРЗ. В своїй роботі вона повинна була керуватись нормами вказаного положення про ФЕВ 4 ДПРЗ, в якому зазначені всі її права та обов`язки, відповідальність, кваліфікаційні вимоги та ін. Посадова інструкція начальника ФЕВ 4 ДПРЗ не розроблялась, так як є діюче положення про ФЕВ 4 ДПРЗ, в якому прописані всі повноваження начальника ФЕВ 4 ДПРЗ.

Щодо Положення про проведення службових розслідувань в 4 ДПРЗ: положення про проведення службових розслідувань в 4 ДПРЗ не існує, адже це не передбачено чинним законодавством. Під час проведення службових розслідувань відносно працівників 4 ДПРЗ - 4 ДПРЗ керується Порядком проведення службового розслідування, затвердженим постановою КМУ від 13.06.2000 року № 950.

Щодо призначення та проведення службового розслідування: у начальника Головного управління були всі законні підстави для видання наказу № НС-323/53 від 16.08.2024 Про проведення службового розслідування щодо підтвердження або спростування можливих фактів перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства з боку посадових осіб фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ (як підпорядкованого підрозділу). Службове розслідування проходило за участю комісії, яка складалась виключно з осіб, які проходять службу або працюють в Головному управлінні, які в свою чергу керувались Порядком проведення службових розслідувань, затвердженого постановою КМУ № 950 від 13.06.2000 року.

Щодо внесення Запорізькою обласною прокуратурою відомостей до ЄРДР за ч.4 ст.191 КК України: саме Наказ № 479 від 25.12.2023 Про преміювання є об`єктом вчинення кримінального правопорушення і саме цей наказ є одним із основних доказів, і підстав для звільнення ОСОБА_1 з посади начальника ФЕВ (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ.

Прохали відмовити у задоволенні позову.

27.01.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача: адвокат Бичківський О.О. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилася.

В судовому засіданні представник відповідача ГУ ДСНС України у Запорізькій області Кушнір В.М. заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, прохав відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Савел`єв А.А. та Цапля Г.В. заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, прохали відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думки учасників справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області народилася позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 28.03.2005 року, та копією довідки від 11.01.2023 року №2301- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

04.02.2013 року Наказом ДСНС №3 затверджено Положення про Головне управління ДСНС України у Запорізькій області (зі змінами від 12.11.2018 року).

24.05.2013 року Наказом ДСНС №330 затверджено Положення про 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області (зі змінами від 04.04.2023 року).

09.01.2014 року по ГУ ДСНС України у Запорізькій області було затверджено Положення про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області (зі змінами від 10.03.2016 року).

10.05.2023 року Начальником 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області затверджено Положення про фінансово-економічне відділення (ФЕВ) при 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

25.12.2023 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області видано Наказ №479 (по особовому складу) Про преміювання.

На виконання п.3.3 Протоколу Оперативної наради ГУ ДСНС України у Запорізькій області № 10-ПА/53 від 09.08.2024 року в термін з 12.08.2024 року по 15.08.2024 року було проведено вибіркову перевірку щодо питань організації та здійснення фінансово-економічної діяльності фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

За результатами вибіркової перевірки 15.08.2024 року була складена довідка т.в.о. начальника управління економіки і фінансів (головний бухгалтер) ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

16.08.2024 року Наказом № НС-323/53 Начальника ГУ ДСНС України в Запорізькій області було призначено проведення службового розслідування щодо підтвердження або спростування можливих фактів перевищення своїх службових повноважень, а також недодержання вимог законодавства з боку посадових осіб фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

27.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області з заявою про звільнення за власним бажанням у зв`язку з переїздом до м. Хмельницький.

10.10.2024 року Начальником ГУ ДСНС України в Запорізькій області затверджено Висновок службового розслідування щодо підтвердження або спростування можливих фактів перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства з боку посадових осіб фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області, яким встановлено, що начальник ФЕВ (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ Ковач А.А. в своїх поясненнях вказала, що при нарахуванні річної премії за 2023 рік користувалась вимогами Постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 Про оплати праці працівників на основі єдиної тарифної сітки і розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в якої не зазначено розміри преміювання, але це не відповідає дійсності, тому що в вищевказаної постанові зазначено, що керівнику надається право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків: затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці. Тобто в даному випадку все зводиться до вимог Положенням про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 09.01.2014 року (із змінами від 10.03.2016 року), яке діяло наприкінці 2023 року для 4 ДПРЗ. Також в ході проведення службового розслідування встановлено, що начальник фінансово-економічного відділення (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Ковач А.А. не дивлячись на розпорядження начальника Головного управління ДСНС України у Запорізькій області про рівномірний розподіл річної премії за 2023 рік між всіма працівниками ГУ, 4 ДПРЗ та АРЗ, яке доводилось їй начальником 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області полковником служби цивільного захисту Федякіним С.О., також т.в.о. начальника управління економіки і фінансів (головний бухгалтер) Головного управління ДСНС України у Запорізькій області лейтенантом служби цивільного захисту Ковальовою Ю.Д. не виконуючи вимоги Положення про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 09.01.2014 року із змінами від 10.03.2016 року, яке діяло наприкінці 2023 року для 4 ДПРЗ, використовуючи службове становище, нарахувала завищений розмір річної премії за 2023 рік собі та деякім працівникам. Комісією встановлено, що задля виконання поставленого завдання по нарахуванню річної премії працівникам за 2023 рік, проводився пропорційний перерозподіл коштів між ГУ, АРЗ, 4 ДПРЗ, під час якого збиралась та опрацьовувалась інформація з головними бухгалтерами щодо очікуваних залишків коштів, тобто начальником ФЕВ (головним бухгалтером) 4 ДПРЗ ОСОБА_1 до Головного управління було надано завідомо неправдиву інформацію щодо залишків, що дозволило останній нарахувати завищену премію собі та деякім працівникам. Своїми діями начальник ФЕВ (головний бухгалтер) 4 ДПРЗ ОСОБА_1 також порушила вимоги пунктів 7.2.6; 7.2.15; 7.3.3; 7.4.9; 7.5.3 Положення про фінансово-економічне відділення (ФЕВ) при 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області, затвердженого начальником 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області полковником служби цивільного захисту Федякіним С.О. в травні 2023 року. Тобто скоїла грубе порушення трудової дисципліни за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, у відповідності до вимог ст.147 Кодексу законів про працю України. Разом з цим своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги статті 22 Закону України Про запобігання корупції, згідно якої особам, зазначеним у частині першійстатті 3 цього Закону, забороняється використання службових повноважень чи свого становища та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати державні кошти в приватних інтересах. Комісією встановлено умисне перевищення річної премії за 2023 рік від визначеної керівництвом для всіх працівників 4 ДПРЗ граничної суми в розмірі 17966 грн. 72 коп. Тобто зайве нарахування річної премії за 2023 рік для працівників складає: начальнику ФЕВ (головному бухгалтеру) 4 ДПРЗ ОСОБА_1 - 40 тис. 00 грн.; провідному бухгалтеру ФЕВ 4 ДПРЗ ОСОБА_2 - 40 тис. 00 грн.; станом на грудень 2023 року бухгалтеру 1-ої категорії ФЕВ 4 ДПРЗ на теперішній час провідного фахівця відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності УЕФ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Стовбі Д.О. - 20 тис. 00 грн.; діловоду 4 ДПРЗ ОСОБА_4 - 10 тис. 00 грн. Отже матеріальні збитки 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області завдано на суму 110 тис. 00 грн., які на момент завершення службового розслідування не повернуті.

Також Комісія вважає за доцільне: Начальнику 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області полковнику служби цивільного захисту Федякіну С.О., керуючись вимогами ст.ст. 147, 147-1 КЗпП України розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків начальником фінансово-економічного відділення (головним бухгалтером) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_1 , у вигляді звільнення та запропонувати йому розірвати трудовий договір з ініціативи роботодавця, з начальником ФЕВ (головним бухгалтером) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Ковач А.А. згідно п.1 ст.41 КЗпП України, про що видати відповідний наказ.

14.10.2024 року Начальником ГУ ДСНС України у Запорізькій області направлено на адресу Державної служби України з надзвичайних ситуацій Подання (матеріали погодження) про звільнення ОСОБА_1

14.10.2024 року Начальником ГУ ДСНС України у Запорізькій області направлено на адресу Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України лист щодо можливого порушення вимог ст.336 КК України колишнім начальником ФЕВ (головним бухгалтером) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області Ковач А.А.

За результатом розгляду зазначених матеріалів 25.10.2024 року Запорізькою обласною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №0000113 за ознаками ч.4 ст.191 КК України, що підтверджується листом від 08.11.2024 року та копією Витягу з ЄРДР.

14.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 14.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

15.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 15.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

16.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 16.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

17.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 17.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

18.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 18.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

21.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 21.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

21.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області з заявою про негайне вчинення дій щодо звільнення, яка надійшла 05.11.2024 року.

22.10.2024 року по 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області складено Акт про відсутність працівника на робочому місці, згідно якого ОСОБА_1 була відсутня на роботі 22.10.2024 року протягом усього робочого дня без поважної причини.

22.10.2024 року Наказом №393-НК/53 Начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи в 4 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області за п.1 ст.41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків головним бухгалтером підприємства, що реалізує державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами) та з 22.10.2024 року розірвано трудовий договір з ОСОБА_1 - начальником фінансово-економічного відділення (Головним бухгалтером) 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області. Підстава: Висновок службового розслідування від 10.10.2024 року.

Звільнення погоджено 17.10.2024 року листом Директора Департаменту економіки та фінансів Державної служби України з надзвичайних ситуацій Олійником О., з урахуванням вимог п.12 Постанови КМУ від 26.01.2011 року №59.

23.10.2024 року Начальником 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області направлено на адресу ОСОБА_1 лист про отримання трудової книжки.

23.10.2024 року Начальником ГУ ДСНС України у Запорізькій області направлено на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції копію розпорядчого документа разом з інформаційною карткою про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

30.10.2024 року ОСОБА_1 ознайомилася з наказом, отримала довідку про нараховані суми, що підтверджується її підписом у наказі.

В судовому засіданні допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

24.02.2025 року свідок ОСОБА_5 пояснив, що він перебував на посаді начальника 4 ДПРЗ з червня 2021 року по листопад 2024 року. Ковач до прийняття в 4 ДПРЗ працювала в бухгалтерії ГУ ДСНС, потім прийшла до них в 2023 році. Як працівник ОСОБА_8 була скандальною співробітницею, моральний стан в бухгалтерії був тяжкий, співробітники скаржились на неврівноважність ОСОБА_8 . Про наявність наказу №479 він дізнався коли почалась перевірка бухгалтерії. Під час проведення службового розслідування ОСОБА_8 на контакт не йшла, перестала відповідати на телефонні дзвінки. В грудні 2023 року головним бухгалтером ГУ ДСНС було доведено інформацію, що сума преміювання була 17966 грн. Премія надавалась з залишків бюджету. Ковач надавала залишки коштів головному бухгалтеру ГУ ДСНС. Листок погодження підписують діловоди, бухгалтери, юристи і два заступника. Після 15-ї години їх заносять до нього. Наказ №479 він не підписував, бо погодження його б не підписав, а також він би побачив, що там завищені премії. Під кінець року ОСОБА_8 завжди казала, що вона звільниться, писала рапорти і рвала їх. Про службове розслідування ОСОБА_8 була повідомлена. Наказ готував начальник відділу кадрів, за його погодженням. Начальник відділу інформацію щодо преміювання довів в усній формі головному бухгалтеру (Ковач). Перевірку ініціювало ГУ ДСНС, він перебував на лікарняному.

24.02.2025 року свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює головним фахівцем відділу планування та фінансування Управління економіки і фінансів ГУ ДСНС України в Запорізькій області, за порушення порядку виплати премій несе відповідальність, в даному випадку, головний бухгалтер на підставі посадової інструкції. Ковач неодноразово надавала неправдиву інформацію в телефонному режимі щодо залишків. Коли проводилась перевірка, звернули увагу на виплачені завищені премії. Ковач повинна була помітити помилку в наказі і не опрацьовувати його. Ковач знала про суму премії, а також була ознайомлена з помилкою в наказі, що можуть підтвердити свідки. Про порушення вона мала повідомити Головне управління, або не виконувати наказ. Залишки на рахунках запитувались за необхідності. Залишки прослідкувати неможливо, лише спрогнозувати. Ковач була дуже агресивна, з нею було важко працювати. Також в неї були проблеми з бухгалтерським обліком. За завалений річний звіт керівнику 4 ДПРЗР було висунуто догану. Премія розраховувалась з залишків. Сума преміювання була повідомлена головним бухгалтером ГУ до керівників і головних бухгалтерів підрозділів. Ковач завідомо сказала нам меншу суму залишків з бюджету. І вона знала граничний розмір премії, оскільки їй це повідомлялось. Вона була учасником проведення аудиту, в службовому розслідуванні участі не приймала. Відносини між нею і ОСОБА_8 були суто робочими. За бухгалтерську звітність відповідає головний бухгалтер.

10.03.2025 року свідок ОСОБА_7 пояснив, що на час проведення службового розслідування займав посаду головного спеціаліста сектору з питань запобігання корупції. Початком службового розслідування була перевірка бухгалтерії ГУ ДСНС на підставі якої була складена довідка головного бухгалтера про незадовільне ведення бухгалтерського обліку 4 ДПРЗ ДСНС України, а також було виявлено, що в грудні 2023 року було нараховано завищену премію деяким працівникам. Повноваження для участі в службовому розслідуванні в нього були відповідно положення ГУ ДСНС. В рамках службового розслідування він приймав участь у допиті ОСОБА_8 , вона знала про проведення службового розслідування, так як перед відібранням пояснень він особисто ознайомив її з наказом про проведення службового розслідування. В ході службового розслідування фіктивність наказу про преміювання була встановлення показами ОСОБА_10 , що він не бачив цей наказ і не міг підписати його, а також він суперечить положенню. Недоліки оформлення були наявні, не було погоджень інших, наказ не було затверджено відповідно встановлених норм. В ході службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 нарахувала завищений розмір річної премії собі та деяким працівникам. Може додати, що головним бухгалтером ГУ ДСНС ОСОБА_11 було доведено граничну суму річної премії всім працівникам.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються, зокрема, Кодексом Законів про працю України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття ст.43 Конституції України передбачає, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава, зокрема, гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно ст.41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках: 1) одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що на підставі п.1 ст.41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов`язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Важливим елементом застосування п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України є звільнення працівника за порушення, яке має ознаки одноразовості. Так, і рішення компетентного органу власника підприємства, і наказ про звільнення повинні містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити посилання на цілу низку (систему) порушень, за які був звільнений позивач, а лише вказувати на одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 17.07.2019 року у справі 461/4863/16-ц та у Постанові від 26.04.2022 року у справі № 686/29270/19.

Під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі та вчиненою саме разово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків тривале, неналежне «керування» роботою установи, ослаблення контролю за робою підлеглих тощо (Постанова Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 305/1001/18).

Обов`язковою умовою визнання діянь працівника як порушення трудових обов`язків є протиправність цих діянь, наявність вини, незалежно від її форми та причинного зв`язку між порушенням і його наслідками (Постанова Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 759/9006/18).

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення (Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 343/596/16-ц, від 24.04.2019 року у справі № 296/576/17).

Грубість порушення трудових обов`язків визначається характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір.

Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. До трудових віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншим локальним нормативним актом та законодавством про працю.

Звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватися з дотриманням порядку і строків, передбачених статтями 147, 148, 149 КЗпП України.

За змістом ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, аналіз указаної законодавчої норми дає можливість зробити висновок про те, що визначення ступеня тяжкості дисциплінарного проступку та вибору заходу дисциплінарного стягнення належить до компетенції посадових осіб, які уповноважені призначати і звільняти працівників.

КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами (Постанова Верховного Суду України у справі № 6-2801цс15 від 19.10.2016 року).

Як встановлено судом, 10.10.2024 року Начальником ГУ ДСНС України в Запорізькій області затверджено Висновок службового розслідування щодо підтвердження або спростування можливих фактів перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства з боку посадових осіб фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

На підставі Висновку службового розслідування 22.10.2024 року Наказом №393-НК/53 Начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області за скоєння одноразового грубого порушення трудових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи в 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області за п.1 ст.41 КЗпП України та з 22.10.2024 року розірвано трудовий договір з ОСОБА_1 .

Для вирішення питання про правомірність звільнення не має правового значення той факт, чи було ознайомлено ОСОБА_1 з висновком службового розслідування. Достатнім фактом для вирішення питання припинення трудового договору з ініціативи роботодавця було виявлення в результаті службового розслідування в діях ОСОБА_1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 мали одноразовий характер та призвели до суттєвих негативних наслідків для роботодавця, а саме - 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області завдано матеріальні збитки на суму 110000 грн., а отже підпадає під ознаки одноразового грубого порушення трудових обов`язків, що вчинене головним бухгалтером підприємства, що реалізує державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Також суд враховує, що 25.10.2024 року за вказаним фактом Запорізькою обласною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №0000113 за ознаками ч.4 ст.191 КК України.

Щодо строків накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення суд зазначає наступне.

В даному випадку проступком ОСОБА_1 є невиконання нею вимог (невиконання покладених на неї обов`язків) Положення про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області та Положення про ФЕВ при 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області (зокрема згідно висновків службового розслідування остання порушила вимоги пунктів 7.2.6; 7.2.15; 7.3.3; 7.4.9; 7.5.3), що виразилося у нарахуванні необґрунтованих розмірів річної премії за 2023 рік для працівників, чим завдано матеріальні збитки 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області на суму 110 тис. 00 грн.

Отже, дисциплінарне стягнення до позивача було застосовано уповноваженим органом, безпосередньо після виявлення проступку (закінчення службового розслідування - 10.08.2024 року, наказ про звільнення - 22.10.2024 року).

Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №713/1171/16-ц: «згідно з частиною першою статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Обчислення місячного терміну для застосування стягнення передбачається з дня виявлення не факту (події), а саме проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. Як правило, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо».

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що вона не ознайомлена з Положенням про преміювання ГУ ДСНС України у Запорізькій області, тому при нарахуванні заробітної плати, доплат та премій керувалася законодавством України, наказами і розпорядженнями ДСНС України. Також, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що службове розслідування відносно неї було безпідставно та протиправно призначено Наказом № НС-323/53 від 16.08.2024 року та проведено іншою юридичною особою - ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Так, відповідно п.1 Положення про ГУ ДСНС України у Запорізькій області останнє є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно п.7 Положення про ГУ ДСНС України у Запорізькій області - Головне управління здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через підпорядковані підрозділи, територіальні органи нижчого рівня (у разі їх утворення в установленому законодавством порядку), а також контроль за їхньою діяльністю.

Відповідно п.1.3 Положення про 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області останній належить до сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій та безпосередньо підпорядковується ГУ ДСНС України у Запорізькій області (територіальний орган).

Відповідно п.1.6.4 Положення про 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області 4 ДПРЗ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної ради України та Кабінету міністрів України, наказами МВС, іншими нормативно-правовими актами, наказами ДСНС, територіального органу, а також цим положенням.

Таким чином, 4 ДПРЗ є підпорядкованим підрозділом Головного управління та входить до структури ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Згідно п.1.1 Положення про преміювання працівників ГУ ДСНС України у Запорізькій області дія Положення поширюється на всіх керівників, спеціалістів, службовців і робітників (далі - працівників) апарату та підрозділів забезпечення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Згідно п.7.1.2 Розділу Положення про ФЕВ при 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області начальник ФЕВ підпорядковується безпосередньо начальнику загону, а з питань організації бухгалтерського обліку і складання звітності, порядку і методики здійснення контролю начальнику ФЕВ ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Таким чином, у начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області були всі законні підстави для видання наказу № НС-323/53 від 16.08.2024 Про проведення службового розслідування щодо підтвердження або спростування можливих фактів перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства з боку посадових осіб фінансово-економічного відділення 4 ДПРЗ (як підпорядкованого підрозділу).

Крім того, вказане службове розслідування було призначено та проведено і зокрема щодо самого начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_5 , про що вказано у п.6 висновків службового розслідування.

Тому суд вважає, що Наказ від 16.08.2024 року № НС-323/53 Начальника ГУ ДСНС України в Запорізькій області про призначення проведення службового розслідування та Наказ від 22.10.2024 року №393-НК/53 Начальника 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області прийняті в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже є законними і скасуванню не підлягають.

При цьому суд враховує, що позивачем 27.09.2024 року подавалась заява про звільнення за власним бажанням у зв`язку з переїздом до м. Хмельницький, тобто в період після призначення службового розслідування та перед його закінченням, однак фактично ніякого переїзду до м. Хмельницький позивачем не здійснено, оскільки фактичною адресою проживання у позові позивач вказала АДРЕСА_1 , тому суд розцінює вказані дії як спробу уникнути дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасуванням Наказу про призначення службового розслідування, визнання протиправним і скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України з роботи задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Відповідно ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки судом встановлено, що звільнення ОСОБА_1 було законним, то вимоги позивача про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).

А тому позов не підлягає задоволенню, як такий, що не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Відповідно ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу .

Згідно ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання протиправним і скасуванням Наказу про призначення службового розслідування, визнання протиправним і скасування Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз