Справа № 465/4969/22 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1820/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Брони М.В. представника позивача ОСОБА_1 ;

адвоката Яциника В.В.

- представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , на рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кулиняк Ігор Ярославович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка (в свою чергу) є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача, ОСОБА_7 .

У червні 2022 року позивачу стало відомо від матері, що за життя ОСОБА_7 розказував про своє бажання залишити заповіт на користь позивача. В результаті звернень протягом липня 2022 року у різні нотаріальні контори та до приватних нотаріусів позивачу з відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка Ігоря Ярославовича від 15.08.2022 року № 223/02-14 стало відомо про те, що 22.02.2021 року у даного нотаріуса заведено спадкову справу № 3/2021 після смерті діда позивача, ОСОБА_7 , а також ним було виявлено заповіт, складений ОСОБА_7 та посвідчений цим же приватним нотаріусом 21.10.2003 року за реєстрим № 4178. Про наявність цього заповіту позивачу нічого не було відомо, як і про заведення спадкової справи, що зумовлює необхідність звернення з відповідним позовом до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, що не залежали від позивача (том 1, а.с. 2-6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка ОСОБА_4 померла (том 1, а.с. 168) і спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_2 (відповідачка/апелянт) та ОСОБА_6 (мама позивача), що стверджується матеріалами спадкової справи, копія якої була витребуваною судом апеляційної інстанції (том 2, а.с. 115-143).

В ході апеляційного розгляду справи (06.02.2025 року) ОСОБА_6 подала до суду нотаріально засвідчену заяву про те, що їй відомо, що на розгляді Львівського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 травня 2024 року, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . Позовні вимогиОСОБА_1 вона ( ОСОБА_6 ) підтримує у повному обсязі і просить суд розгляд цієї справи проводити без її участі (том 2, а.с. 147).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від 21.10.2003 року, що зареєстрований в реєстрі за № 4178 та складений ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлено строк в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину(а.с. 286-291).

Дане рішення оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Стверджує, що позивач разом зі своєю матір`ю були на похороні спадкодавця ОСОБА_7 , а тому знали про його смерть ще з 2013 року, так само, як і про складений ним заповіт, однак «з 2013 року Позивач не вчинив жодних дій для прийняття спадщини, тому 22 лютого 2021 року Відповідач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 », про що повідомила позивача і його маму.

Стверджує, що на а.с. 78 справи знаходиться рекомендоване поштове повідомлення про отримання позивачем 26.07.2021 року рекомендованого листа від приватного нотаріуса Кулиняка І.Я.

Звертає увагу на те, що в суді першої інстанції «позивач відмовився бути допитаний у якості свідка», що (на думку апелянта) свідчить про те, що надані ним в суді пояснення «можуть бути неправдиві».

Вважає, що позивач «пропустив строк на прийняття спадщини не через свою необізнаність про складений заповіт, а через свою пасивну поведінку» (том 2, а.с. 2-9).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:

-позивач ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_7 , який 21.10.2003 року склав на згаданого позивача заповіт, яким належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 заповів своєму внукові ОСОБА_1 (том 1, а.с. 63);

- ІНФОРМАЦІЯ_1 дідо позивача, ОСОБА_7 , помер (том 1, а.с. 10.

Враховуючи предмет спору визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, саме на сторону відповідача покладається обов`язок доведення суду належними та допустимими доказами того, що позивачу було відомо про наявність заповіту спадкодавця, однак у встановлений законом строк він заяву про прийняття спадщини за заповітом не подав.

Позивач не належить до спадкоємців спадкодавця ОСОБА_7 першої черги за законом: дана обставина ніким з учасників справи не оспорюється.

Так само, як ніким не оспорюється та обставина, що після смерті ОСОБА_7 залишились його спадкоємці першої черги за законом: зокрема його дружина ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом з ним та пережила його, а відтак (у відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України) прийняла спадщину після його смерті.

З урахуванням вищенаведених обставин, відповідач не мав обов`язку подати заяву про прийняття спадщини, як його спадкоємець за законом.

Стороною позивача не заперечується та обставина, що останньому було відомо про смерть його дідуся, однак наявність в особи інформації про смерть іншої особи не свідчить про наявність у цієї особи інформації про те, чи зробила ця особа-спадкодавець за свого життя особисте розпорядження на випадок своєї смерті заповіт.

Задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що позивачу достеменно було відомо про наявність складеного на його ім`я заповіту.

Наведені висновки суду першої інстанції апелянтом належними та допустимими доказами не спростовано.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що на а.с. 78 справи знаходиться рекомендоване поштове повідомлення про отримання позивачем 26.07.2021 року рекомендованого листа від приватного нотаріуса Кулиняка І.Я., оскільки в томі 1 на а.с. 78 наявні докази того, що таке повідомлення повернулося без вручення його адресату (позивачу ОСОБА_1 ) з довідкою пошти «за закінченням терміну зберігання», що аж ніяк не може трактуватися, як вручення цього повідомлення адресату.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 травня 2024 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

У зв`язку з перебуванням одного з членів колегії суддів з 24 лютого по 04 квітня 2025 року на лікарняному, повну постанову складено та проголошено 07 квітня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.