Справа № 195/2115/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

28.03.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Омеко М.В., за участі секретаря Мартинової Н.В., з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Мунтян Т.І., представника відповідача Шпак В.І.(в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Декорт» про припинення договору оренди земельної ділянки ти витребування майна,-

в с т а н о в и в:

27.11.2024 року до суду звернувся представник позивача-адвокат Мунтян Т.І., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 до ТОВ виробничо-комерційної фірми «Декорт» з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування майна.

Проте, 29.01.2025 року представник позивача-адвокат Мунтян Т.І. змінив позовні вимоги та звернувся з позовом про припинення договору оренди земельної ділянки ти витребування майна. Просить суд припинити договір оренди землі, укладений 01 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ виробничо-комерційною фірмою «Декорт`про оренду земельної ділянки загальною площею 5.03 га з кадастровим номером :01:001:0154.

Та зобов`язати ТОВ виробничо-комерційну фірму «Декорт» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0154 площею 5.03 га, що розташована на території селищної ради Новокиївської Нікопольського району Дніпропетровської області цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5.03 га , яка розташована на території Новокиївської сільської ради.

01 листопада 2014 року позивач уклала договір у м. Марганці з відповідачем ТОВ виробничо-комерційною фірмою «Декорт» про оренду земельної ділянки загальною площею 5.03 га, що належить позивачу ОСОБА_1 ,

Договір укладено строком на десять років. Термін закінчення договору 31 жовтня 2024 року.

21 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з повідомленням про розірвання договору оренди землі від 01.11.2014 року укладеного між сторонами.

Крім цього представник позивача в позовній заяві вказує на те, що у спірному договорі відсутні істотні умови договору, а саме договір не містить кадастрового номеру земельної ділянки т а місце її розташування, не містить акту приймання-передачі земельної ділянки, її плану або схеми, кадастрові плани з відображенням обмежень (обтяжень) у їх використанні та встановлених земельних сервітутів, акти визначення меж земельних ділянок в натурі 9на місцевості), проект відведення земельних ділянок у разі його розроблення згідно із законом. Також на виконання п.п.33,34 цього договору відповідач повинен був застрахувати обєкт оренди. Однак цього зроблено не було.

Крім цього вказує, що зміст пункту 40 спірного договору оренди землі від 01.11.2014 року у повній мірі відповідає пункту 40 Типового договору оренди землі. Затвердженого Постановою КМУ № 220 від 03.03.2004, та ніякого двозначного тлумачення не містить. У зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 як власник орендованих відповідачем земельних ділянок , обґрунтовано скористалася своїм правом та ініціювала питання про одностороннє дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі п.40 цього договору.

Проте відповідач розривати договір оренди землі та повертати земельну ділянку відмовляється, відповіді на повідомлення позивача від 21.03.2024 року відповідачем надано не було.

У зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 року у даній справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

24.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача. В якому просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки відсутні будь-які фактичні та правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та просить суд звернути увагу на те, що 10.08.2018 року позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 06.11.2014 року реєстраційний номер № 8021943, згідно умов якого п.3 вирішено змінити строк оренди землі, а саме зазначено про укладення договору оренди землі на 25 років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мунтян Т.І. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та вказують, що спірний договір оренди земельної ділянки від 06.11.2014 року скінчився і ОСОБА_1 , неодноразово зверталася з вимогою розірвати договір оренди. Вказують що про додаткову угоду укладено про внесення змін до договору оренди землі від 06.12.2014 року реєстраційний номер 8021943 позивачу не було відомо та вказують що в додатковій угоді наявні розбіжності, помилки.

Представник відповідача-адвокат Шпак В.І. в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечує в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, так як відсутні правові підстави для припинення договору оренди від 01.11.2014 року, оскільки було укладено додаткову угоду від 10.08.2018 року відповідно до якої було продовжено строк оренди землі, а саме зазначено про укладення договору оренди землі на 25 років. Тому вважає поведінку позивача недобросовісною.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1960 року народження на підставі державного акту № 165969, що виданий 25.11.2002 року на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації № 603 від 22.112002 року є власником земельної ділянки площею 5.03 га, кадастровий номер :01:001:0154, що розташована на території Новокиївської сільської ради.

Відповідно до договору оренди землі від 01 листопада 2014 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ виробничо-комерційною фірмою «Декорт» про оренду земельної ділянки загальною площею 5.03 га, що належить позивачу ОСОБА_1 ,

Відповідно до п. 8 договору оренди землі, договір укладено строком на десять років. Термін закінчення договору 31 жовтня 2024 року.

Порядок укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у

спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване

на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають

право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з вимогами статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі

- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії

договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до позовних вимог, позивач не просить суд визнати договір оренди землі або якісь окремі положення такого договору недійсними, а натомість просить розірвати вказаний договір.

Враховуючи приписи ст. 15 Закону України «Про оренду землі» очевидно, що в даному випадку Позивачка просить суд застосувати до спірних правовідносин неналежний спосіб захисту, оскільки навіть у випадку відсутності будь-якої істотної умови договору оренди земельної ділянки, належним способом захисту може бути саме позовна вимога про визнання договору або якогось його пункту недійсним.

Зокрема судом встановлено, що в договорі оренди викладені всі істотні умови договору оренди земельної ділянки, як це передбачено положеннями ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в тому числі в договорі вказаний кадастровий номер земельної ділянки, умови користування та розміру і порядку виплати орендної плати, а також всі інші необхідні умови.

Позивачкою не наведено доказів того, що фактично використовується будь-яка інша

земельна ділянка, ніж яка передбачена умовами договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 року. В акті прийому-передачі земельної ділянки зазначено відомості про дату складання акту (01.11.2014 року), яка відповідає даті укладення договору оренди земельної ділянки, а також вказано площу земельної ділянки 5,03 га, що свідчить про розуміння сторонами, яку саме земельну ділянку було передано в оренду.

Крім того, план (схема) земельної ділянки, яка передається в оренду, фактично міститься у державному акті на право приватної власності на землю, в якому зазначений опис меж земельної ділянки та підстави належності її на праві власності Позивачці. Вказаний акт у копії додається до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 р. та є зрозумілим та достатнім для використання, що сторони підтверджували тривалим часом виконання такого договору.

Згідно додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 10.08.2018 року встановлено, що на підставі Земельного кодексу України. Цивльного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» внесено наступні зміни та доповнення до договору оренди землі від 01.11.2014 року № 273(зареєстрований у Державному реєстрі земель від 06.12.2014 року за № 8021943 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5.03 га, яка знаходиться на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зокрема згідно умов якого п.3 вирішено змінити строк оренди землі, а саме зазначено про укладення договору оренди землі на 25 років.

За змістом статей 124, 125, 126 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що

перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 210 ЦК України правочин є вчиненим з моменту

його державної реєстрації.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про

державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В статті 31 Закону України «Про оренду землі» йде мова про те, що договір оренди

землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування),реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або

припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі».

Частинами 1 та 2 статті 93 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних

ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну

або припинення цивільних прав та обов`язків - ч. 1 ст. 626 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти),

визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається

лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки

регулюються законом.

Як зазначається позивачем у позовній заяві, вона на підставі положень п. 40 Договору оренди земельної ділянки від 01.11.2014 р., зверталася до відповідача з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зі змісту п. 40 договору оренди земельної ділянки вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є (не є) підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене та правову позицію Верховного Суду, вказаної у Постанові від 29.07.2021 р. по справі № 701/371/20, подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18) та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі N 309/34/17 (провадження N 61- 22315сво18), Верховного Суду, викладеного у Постанові від 28.10.2021 р. по справі № 282/422/20, суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача, які були заявлені в межах позову щодо припинення договору оренди землі, укладеного 01 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ виробничо-комерційною фірмою «Декорт`про оренду земельної ділянки загальною площею 5.03 га з кадастровим номером :01:001:0154, оскільки 10.08.2018 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 06.11.2014 р., яка є невід`ємною частиною договору оренди землі, згідно умов якого (п. 3) вирішено змінити строк оренди землі, а саме зазначено про укладення договору оренди землі на 25 років.

Керуючись ст.ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Декорт» про припинення договору оренди земельної ділянки ти витребування майна.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 04.04.2025 року

Суддя: М. В. Омеко