Провадження № 2/185/1634/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Рожкової А.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу ЄУ № 185/12094/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 15 142,14 грн., матеріальні збитки в розмірі 1714,2 грн., та моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 29.10.2021 року було винесено постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження в рамках якого було звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача за виконавчим провадженням №67322019, яке

відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №8066 від 21.09.2021 р., який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Сазонова Олена Миколаївна. У виконавчому написі, нотаріус вирішив стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором розміром 30993,26 грн. Рішенням суду від 08 травня 2024 року по справі №185/543/24 було визнано вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В примусвому порядку з позивача на користь відповідача було стягнено: 15 142,14 грн. в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем; 1 514,2 грн. основна винагорода виконавця; 200 грн. - перераховано в рахунок погашення витрат виконавчого провадження. Моральна шкода виражалася у душевних стражданнях, постійних стресах, поганому сні, тривогах, які зазнав позивач внаслідок арешту його рахунків, неправомірного стягнення грошових коштів та довгого судового процесу для відновлення своїх прав. У зв`язку з безпідставно набутими коштами відповідачем, що були стягнуті приватним виконавцем на підставі виконавчого напису позивач зазнав додаткових збитків, а саме виконавцем було стягнуто з позивача плату за послуги виконавця в розмірі: 1714,2 грн. На підставі вищевикладеного позивач звертається до суду з позовом.

15.11.2024 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у зазначеній справі.

26.11.2024 до суду надійшов відзив АТ «СЕНС БАНК», відповідно до якого представник відповідача визнає позовні вимоги в сумі 15 142,14 грн. відповідно до ст. 1212 ЦК України, щодо збитків за послуги виконавця в розмірі: 1714,2 грнта стягнення моральної шкоди не визнає, просить відмовити в даній частини.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача просив розглядати справу без його участі.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 по справі 185/543/24 визнано виконавчий напис вчинений 21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за номером № 8066 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором 500845994 від 15 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 08.06.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

29.10.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. було відкрито виконавче провадження № 67322019, щодо виконавчого напису № 8066 від 21.09.2021, боржник ОСОБА_2 . На підставі рішення суду 01.08.2021 постановою закрито виконавче провадження та припинено примусове стягнення.

Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. від 27.09.2024 за № 01-29/27373, за період перебування виконавчого провадження № 67322019 на примусовому виконанні загалом було стягнуто з ОСОБА_1 28041,55 грн., з яких грошові кошти у розмірі 15 142,14 грн., на реквізити стягувача як часткове погашення боргу за виконавчим документом. Грошові кошти у розмірі 1514,20 грн. на реквізити приватного виконавця як часткове погашення основної винагороди, грошові кошти в розмірі 200,00 грн., як витрати виконавчого провадження,грошові кошти у розмірі 10885,21 грн., були повернути на реквізити боржника, як надмірно стягнуті кошти.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Матеріалами справи встановлено, що кошти в сумі 15142,14 грн. були стягнуті з позивача на користь відповідача на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Зазначені кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача, як безпідставно набуті. Однак, вимога щодо стягнення коштів в розмірі 1 514,2 грн. як основна винагорода виконавця, та 200 грн. які перераховані в рахунок погашення витрат виконавчого провадження задоволенню не підлягає, бо зазначені кошти не є матеріальними збитками в рамках виконавчого провадження, та зараховані в рахунок приватного виконавця.

Щодо стягнення моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Особа, право якої було порушене, має право на відшкодування витрат, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У позовній заяві позивач вказує, що він зазнав сильних душевних страждань через те, що його грошові кошти в розмірі 6210,50 грн знаходяться у відповідача і останній не повертає їх, весь час з моменту стягнення без правової підстави грошових коштів відповідачем позивач зазнавав значних душевних страждань (441 день), адже не мав змоги користуватися своїми грошовими коштами, які знаходяться у відповідача, тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Але жодного доказу на підтвердження вищеописаних обставин не надав.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів протиправності поведінки відповідача, а також доказів прямого причинного зв`язку між такою протиправною поведінкою, та моральними стражданнями, за спричинення яких позивач просить відшкодування.

Сам по собі факт визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не може свідчити про протиправність поведінки відповідача відносно позивача, щодо якого вчинявся виконавчий напис.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю її заподіяння.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.3,4,12,76,141,263-265,280-282, 306 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», , місце знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , безпідставно набуті грошові кошти в сумі 15 142,14 (п`ятнадцять тисяч сто сорок дві гривні чотирнадцять копійок) грн.

В задовленні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», , місце знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, на користь держави судовий збір в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко