ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скрід Юлії Михайлівни, боржник: ОСОБА_1 ,

встановила:

У березні 2025 року через систему «Електронний суд» представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Шелепйонок Олександр Михайлович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цією скаргою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2025 скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, оскільки скарга подана до суду з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст. 449 ЦПК України, і скаржник просить поновити йому строк для оскарження дій державного виконавця, однак не вказує про наявність поважних причини пропуску строку звернення до суду та не надає доказів на підтвердження цього.

31.03.2025 представник скаржника адвокат Шелепйонок О.М. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву на виконання вимог ухвали судді про залишення скарги без руху.

Крім того, 31.03.2025 від представника боржника адвоката Бойко Н.В. надійшла заява про залишення скарги без розгляду з тих підстав, що скарга подана з порушенням строку її подання.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Матеріали скарги свідчать, що скаржнику стало відомо про постанову 17.02.2025.

Водночас скарга до суду подана останнім 07.03.2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись до суду з цією скаргою, представник скаржника зазначає, що 17.02.2025 ознайомився з виконавчим провадженням № 67523242, а також із постановою головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрід Ю.М. від 24.05.2023 про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, останній день десятиденного строку, перебіг якого починається з наступного дня після 17 лютого 2025 року, припадає на 27 лютого 2025 року

Водночас, скарга подана до суду 10 березня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого чинним законодавством.

На виконання вимог ухвали судді про залишення скарги без руху представник скаржника подав до суду скаргу в оновленій редакції, за змістом якої як на поважні причини пропуску строку звернення до суду посилається на ту обставину, що первісна скарга була ним подана до суду 24.02.2025 року, однак повернута ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року. Після того як представник ознайомився з текстом цієї ухвали він повторно 07.03.2025 року звернувся до суду з цією скаргою, врахувавши недоліки, допущені ним під час попереднього звернення.

З огляду на це зазначаю наступне.

У разі пропуску строку звернення до суду, особі належить обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Суд досліджує підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що ухвала судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року, на яку представник скаржника посилається як на підтвердження своєчасного звернення до суду з цією скаргою, надіслана останньому до його електронного кабінету та доставлена 28.02.2025 року.

Водночас повторно з цією скаргою, яка повернута вказаною ухвалою судді без розгляду, представник скаржника звернувся до суду лише 07.03.2025.

У поданій до суду скарзі в оновленій редакції представник скаржника не зазначає про існування об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкодили йому звернутись до суду з цією скаргою одразу після її повернення судом, також не надає доказів існування таких обставин в період з 28.02.2025 по 07.03.2025.

Отже, наведені скаржником обставини не є поважними підставами пропуску строку в розумінні процесуального закону.

З огляду на це доходжу висновку про те, що представник скаржника не надав до суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду та не зазначив обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, вимоги ухвали суду не виконано, недоліки скарги не усунуто.

Строк виконання вимог ухвали про усунення недоліків скарги станом 07.04.2025 сплинув.

Відповідно до другого речення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на те, що позивач у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, вважаю наявними правові підстави вважати її неподаною та повернути позивачу.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185, 258, 354 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скрід Юлії Михайлівни, боржник: ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК