Справа № 190/1870/24
Провадження №6/190/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.,

за участю секретаря Пронської Ю.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.П`ятихатки заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про розстрочку виконання рішення,-

встановив:

17.03.2025 до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 09.12.2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором №720580 від 03.10.2021 року в сумі 81513 грн., судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Просить суд розстрочити виконання рішення суду від 09.12.2024 року у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, станом здоров`я, необхідністю лікування та несправедливий відсоток який складає 240,68% річних.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути заяву без участі учасників справи, так як про дату, час і місце розгляду заяви їх було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року у цивільній справі № 190/1870/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінинс" суму заборгованості за кредитним договором №720580 від 03.10.2021 року в сумі 81513 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»роз`яснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Заявник просить розстрочити виконання рішення посилаючись на скрутне матеріальне становище та поганий стан здоров`я що підтверджується необхідними довідками.

Наведений у ст.435 ЦПК України перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Згідно з вимогами ст. 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява N 40450/04), яке набуло статусу остаточного, зазначено, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Слід зазначити, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435ЦПК України).

ОСОБА_1 надав суду переконливі докази, що зумовили неможливість виконання у встановлений термін вимоги договору, що в свою чергу ускладнює виконання рішення суду.

Посилання заявника на вказані обставини є достатніми, на думку суду, підставами для розстрочки виконання рішення, судом також враховані інтереси стягувача.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що є всі законні та обґрунтовані підстави для розстрочення виконання рішення суду з тих підстав, що базується на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, оскільки заявником надано докази, які підтверджують настання несприятливих для нього фінансових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12-13,76,81,258-261,435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Розстрочити виконання рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року (справа № 190/1870/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінинс" заборгованості за кредитним договором №720580 від 03.10.2021 року, в частині стягнення заборгованості в сумі 81513 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень, строком на дванадцять місяців зі сплатою коштів до 20-го числа кожного місяця рівними частинами по 6792 (шість тисяч сімсот дев`яносто дві) грн. 75 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Суддя Ю.В.Кудрявцева