ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1663/25 Номер провадження 22-ц/814/2016/25Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2025 року адвокат Гайтота І.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якому просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження , а саме заборонити йому :

перебувати в місці спільного перебування з заявником за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближатися до місця проживання заявника за адресою АДРЕСА_1 , ближче ніж на 500 (п`ятсот) метрів;

наближатися до заявника, інших місць частого відвідування заявником ближче ніж на 500 (п`ятсот) метрів;

вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В обґрунтування заяви зазначала, що останнім часом син висловлюється нецензурною лайкою в її сторону, неодноразово завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою умовної втечі з власної домівки. На даний час вона проживає в Благодійній організації «Світло надії», так як вдома вона боїться за своє здоров`я та життя.

На останнє звернення до правоохоронних органів 24.01.2025 було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серія АА №586792 яким застосовано заходи термінового заборонного припису, а саме: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 07:00 год. 24.01.2025 до 07:00 год. 03.02.2025.

Зважаючи на закінчення дії заборонного припису стосовно кривдника 03.02.2025 ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду.

Рішенням Остябрського районного суду м. Полтава від 12 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів систематичного вчинення домашнього насильства, що виключає підстави для видачі обмежувального припису.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гайтота І.М. оскаржила його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву.

Зазначала, що заявницею надані всі докази, щодо систематичного вчинення сином ОСОБА_2 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 , що не було враховано судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2 .

Посилаючись на систематичне завдання їй фізичного та психологічного насильства зі сторони сина та неодноразові звернення з цього приводу до поліції, ОСОБА_1 на підтвердження цього факту надала суду копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 24.01.2025 та звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Відмовляючи в задоволенні заяви, місцевий суд виходив з недоведеності належними доказами систематичності вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 відносно його матері ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.п.3,4 та 17 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння ( дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім та теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають ( проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких дій.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п.7 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд повинен встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Необхідність видачі обмежувального припису, заявник обґрунтовувала вчиненням щодо неї з боку сина психологічного та фізичного насильства, яке виражається в нецензурній лайці на її адресу, побитті. На підтвердження вказаних обставин заявником надано копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 24.01.2025, терміном на 10 діб.

Разом з цим, наведені обставини не містять ознак психологічного та фізичного насильства в розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення сином систематичного домашнього насильства щодо неї у розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також не доведено продовження настання ризиків насильства у майбутньому.

Вказуючи на неодноразові звернення до поліції з приводу насильства з боку сина, представником ОСОБА_1 було надано лише одну копію термінового заборонного припису стосовно кривдника щодо конфлікту, який мав місце 24 січня 2025 року між ОСОБА_1 та сином.

Фактично зазначений документ є єдиним доказом домашнього насильства, який вичерпав свою дію як засіб впливу стосовно кривдника, будь-яких інших доказів здійснення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо своєї матері - матеріали справи не містять.

Вірно врахувавши відсутність доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно матері, яке б мало регулярний та постійний характер, загрожувало б її фізичному здоров`ю або завдавало б шкоди її психологічному здоров`ю, суд дійшов обгрнутованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Доводи апеляційної скарги щодо надання доказів систематичності вчинення ОСОБА_2 насильства відносно матері є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, які окрім 1 зафіксованого факту вчинення насильства 24.01.2025, що стало підставою для видачі термінового заборонного припису стосовно кривдника, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ч. 1 п. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 03 квітня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин