Справа № 487/5132/24
Провадження № 2/487/307/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.03.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/5132/24 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 представник АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Мужик Н.Т. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 631891823 у розмірі 161803,23 грн. та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивував тим, що 09.11.2021 відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» (рішенням загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 змінено найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» ) угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631891823 (далі кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, проте останній не виконав свої грошові зобов`язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 17.07.2023 утворилася заборгованість, яка становить 161803,23 грн. та складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 79666,45 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 13779,25 грн., заборгованості за тілом кредиту у розмірі 65981,83 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2375,70 грн.

Суд своєю ухвалою від 23.09.2024 відкрив провадження та призначив справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Суд своєю ухвалою від 28.02.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Про час слухання справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою з рекомендованим повідомленням. До суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутня, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 09.11.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (рішенням загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 змінено найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК») було підписано угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631891823, згідно з якою відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 102000,00 грн. на споживчі цілі безготівковим шляхом, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитною лінією та/або операцій зняття готівки у розмірі 35,99% та строком кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.

Разом з тим 09.11.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо строку кредитування, суми кредиту, мети отримання кредиту, способу та строку надання кредиту, процентної ставки та розміру платежу.

Вказані вище банківські документи були підписані відповідачем аналогом ЕЦП за допомогою одноразового ідентифікатора 3242 на підставі вимог Закону України «Про ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитом станом на 17.07.2023 становить 161803,23 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 79666,45 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 13779,25 грн., заборгованості за тілом кредиту у розмірі 65981,83 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2375,70 грн.

25.01.2024 представник АТ «СЕНС БАНК» адвокат Мужик Н. на адресу відповідача надіслав досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагав від відповідача протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання , - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 161803,23 грн.

Судом також встановлено, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Доказів протилежного суду не надано.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Також згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Як було встановлено судом банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що підтверджено належними та допустимим доказами.

Таким чином суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 631891823 від 09.11.2021 у розмірі 161803,23 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 631891823 від 09.11.2021 у розмірі 161803,23 (сто шістдесят одна тисяча вісімсот три гривні 23 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ЄРДПОУ 23494714.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 08.04.2025.

Головуючий суддя І. В. Боброва