У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2025 Справа №607/6674/25

04 квітня 2025 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності актового запису про народження та його доповнення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в порядку окремого провадження, звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просив: 1) встановити той факт, що в свідоцтві про народження за №25 від 22 червня 1952 року його ім`я повинне бути зазначено « ОСОБА_2 » та доповнити по батькові « ОСОБА_3 »; 2) зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження за №25, складеного 22 червня 1952 року Дубовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що у відкриті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень викладених у частині 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі зобов`язані перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Тобто, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

В силу вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 у поданій заяві просить встановити факт неправильності актового запису про народження, зокрема в частині зазначення його імені та просить доповнити вказаний актовий запис, зазначивши його по батькові « ОСОБА_3 ».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

За змістом п. 1.7 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з вимогами пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.13.2 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», згідно з яким з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом та суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.

Таким чином, встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства.

Відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановлені обставини справи, вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності актового запису про народження та його доповнення, слід відмовити на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

В силу вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Роз`яснити право на звернення до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану як суб`єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису про народження щодо зазначення дати її народження, а у разі відмови такого суб`єкта - оскаржити відмову в судовому порядку. Водночас, справи про оскарження рішень органів реєстрації актів цивільного стану відносяться до компетенції адміністративних судів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 315, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності актового запису про народження та його доповнення, на підставі вимоги п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 04 квітня 2025 року.

Суддя І.М. Черніцька