ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4033/25 Справа № 199/1301/25 Суддя у 1-й інстанції - Кошля А. О. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, до подання позовної заяви, в якій просив зобов`язати Дніпровську філію товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» негайно відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу, який був розрізаний 30 січня 2025 року та заборонити Дніпровській філії товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Вказана заява мотивована тим, що в 2003 році заявником укладено договір про газопостачання з ВАТ «Дніпрогаз».

В червні 2022 року до його домоволодіння прибула контролер для зняття показань лічильника, які на 16 червня 2022 року були 3551 м.3, проте знімати показання та фіксувати їх на паперових носіях контролер відмовилась, хотіла лише сфотографувати, проте нею було передано неіснуючі показники, згідно яких заявником у червні використано 532,36 м.3 газу, що не відповідає дійсності.

Через деякий час також приходили контролери, фіксували показання лічильника на паперових носіях.

В жовтні 2022 року отримав лист від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в якому повідомили про наявність заборгованості в розмірі 4591,61 грн., проте не зрозуміло, яке відношення до цього має ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки з нею жодних договорів на газопостачання не укладав.

В подальшому в телефонному режимі заявник передав показники двох лічильників, та з листопада 2022 року по 10 січня 2025 року до його домоволодіння жоден контролер ВАТ «Дніпрогаз» не приходив.

03 січня 2025 року отримав попередження про проведення ремонтних робіт на газопроводі до якого під`єднанні три домоволодіння, 613, 615, АДРЕСА_1 , та зранку 10 січня 2025 року було припинення газопостачання до будинку заявника. По закінченню ремонтних робіт газопостачання не було відновлено, жодних актів не складалось, причини припинення не повідомляли.

З метою з`ясування причин припинення газопостачання заявник звертався до контакт-центру, проте його відмовились приймати та реєструвати, вимагали сплатити борг, оскільки у випадку не оплати заявник може залишитись без газу.

17 січня 2025 року до домоволодіння заявника знов прибули контролери, зафіксували показники двох лічильників, в подальшому проведено перерахунок спожитого газу та знято надлишок 3758 м.3.

30 січня 2025 року до сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 прибули майстри, які незаконно перерізали трубу газопостачання, таким чином з 30 січня 2025 року домоволодіння заявника повністю від`єднали від мережі газопостачання.

Враховуючи викладене, заявник просив задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що відносно заявника ОСОБА_1 вже відбулося відключення від газопостачання шляхом від`єднання від газової мережі, вимоги заяви про забезпечення позову щодо зобов`язання відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу, який був розрізаний 30 січня 2025 року не можуть бути задоволені, оскільки виходять за межі повноважень суду, який розглядає заяву про забезпечення позову, так фактично зводяться до задоволення вимог, які є тотожними з позовними вимогами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений ст. 150 ЦПК України, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» просило ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову, заявник просив зобов`язати Дніпровську філію товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» негайно відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу, який був розрізаний 30 січня 2025 року та заборонити Дніпровській філії товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

При цьому, з позовної заяви вбачається, що предметом позову у даній справі є: визнання факту бездіяльності майстра, контролерів Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України», зобов`язання керівництво Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальність «Газорозподільні мережі України» негайно публічно вибачитись в засобах масової інформації за незаконну бездіяльність майстра та контролерів, негайно надати екземпляри оригіналів Актів інвентаризації та стягнення моральної шкоди.

Встановивши вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що вид забезпечення позову, який просить ОСОБА_1 застосувати не відповідає заявленим позовним вимогам.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про те, що види забезпечення позову фактично зводяться до задоволення вимог, які є тотожними з позовними вимогами.

Доводи апелянта в скарзі про те, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений ст. 150 ЦПК України, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, - колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на викладене вище.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції були порушені вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 01 квітня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова