Справа №443/403/24
Провадження №2/443/18/25
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

02 квітня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,

за участю:

позивача за зустрічним позовом

(відповідача за первісним позовом) ОСОБА_1 ,

представника позивача за зустрічним позовом

(відповідача за первісним позовом) ОСОБА_4 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) ОСОБА_1 подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 18.03.2025 частково задоволено його позов. Ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу у сумі 37 550,00 грн, у зв`язку з чим він має право на відшкодування цих витрат.

У судовому засідання позивач за зустрічним позовом підтримав подану ним заяву.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав заяву з викладених у ній мотивів. Окрім цього, звернув увагу суду на зловживання стороною позивача за первісним позовом своїми процесуальними правами, що виразилося у затягуванні розгляду справи, у зв`язку з чим суд відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України має право покласти на цю сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.

Позивач за первісним позовом та його представник у судове засідання не з`явилися, хоч повідомлені про дату, час і місце його проведення належним чином, однак представник позивача за первісним позовом подав до суду заперечення, в обґрунтування якого покликаючись на відсутність в договорі про надання правової допомоги від 20.03.2024 № 012003/24 відомостей про справу, в якій позивач за зустрічним позовом отримує таку допомогу. Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково, що становить 1/30 або 3,33% від заявлених вимог. Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Позиція суду.

Суд, вивчивши викладені у заяві аргументи та додані до неї документи, заперечення сторони позивача за первісним позовом, а також матеріали цивільної справи №443/403/24, доходить висновку, що заява про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 18.03.2025 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. У решті позовних вимог відмовлено (Т.2 а.с.209, 228-240).

Відповідно до договору про надання правової допомоги № 012003/24 від 20.03.2024, укладеного між адвокатом Стегніцьким Андрієм Мироновичем та Мончак Ігорем Михайловичем, адвокат надає правову допомогу Клієнтові з приводу представництва та захисту його інтересів та інтересів його довірителів, у судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, господарських судах всіх ланок та органах досудового слідства (пункт 1 Договору). Обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим Договором визначається у відповідному Розрахунку (акті виконаних робіт), який є невід`ємним додатком до нього Договору і свідчить про виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 5 Договору) (Т.2 а.с.217).

Згідно з актом виконаних робіт по справі № 443/403/24 від 21.03.2025 сторони погодили між собою вартість послуг правничої допомоги, що складає 37 550,00 грн. Окрім цього, акт містить опис наданих послуг та їх вартість (Т.2 а.с.218-219).

Норми права, які застосував суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Приписами частини 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частини 1, 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Нормою пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64).

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд відхиляє аргументам представника позивача за первісним позовом, та вважає їх необґрунтованими з тих підстав, що відсутність у договорі про надання правової допомоги № 012003/24 від 20.03.2024 відомостей про справу, в якій позивач за зустрічним позовом отримує таку допомогу, не є обставиною, яка свідчить про відсутність повноважень у особи ( ОСОБА_4 ) як представника сторони (Мончака І.М.) у справі № 443/403/24 та безпідставність надання відповідних послуг адвокатом у цій справі. Особу представника ОСОБА_4 було встановлено під час розгляду справи і його повноваження підтверджені належними доказами. Більше того, сторона позивача за первісним позовом під час розгляду справи не ставила під сумнів та не заперечувала повноваження адвоката Стегніцького А.М.

Також, суд звертає увагу на приписи пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, які покладають на суд обов`язок вирішити питання розподілу судових витрат у разі часткового задоволення позову, шляхом покладенням відшкодування на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, також критично оцінює аргументи представника позивача за зустрічним позовом щодо зловживання стороною позивача за первісним позовом своїми процесуальними правами, що виразилося, на його думку, у затягуванні розгляду справи, оскільки таких обставин судом під час розгляду справи не встановлювалося, а відтак, на переконання суду, відсутні підстави для застосування судом приписів частини 9 статті 141 ЦПК України.

Суд зауважує, що у частині 3 статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши аргументи сторони позивача за зустрічним позовом, суд зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 37 550,00 грн, з огляду на зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), їх обґрунтованість, ціну позову та його часткове задоволення, є необґрунтованим, оскільки не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірним.

Так, ознайомлення і вивчення наданих документів позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним позовом, у тому числі і з позовною заявою позивача за первісним позовом, з відповіддю на відзив, з відзивом на зустрічну позовну заяву, а також клопотання про відкладення розгляду справи, ознайомлення з ухвалами суду, а також напрацювання правової позиції і вивчення судової практики у подібних справах, по суті, є однією послідовною дією адвоката, направленою на формування правової позиції сторони, яку він представляє, і яка, у подальшому, оформляється у відповідній заяві по суті справи, а відтак виділення таких дій в окремі дії суд вважає безпідставним.

Неодноразове подання представником позивача за зустрічним позовом однотипних клопотань про наповнення матеріалів справи в кабінеті електронного суду, суд вважає необґрунтованим, оскільки процесуальний закон не покладав на сторону у справі обов`язку подавати такі. Більше того, як було встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи документи, якими просив представник позивача за зустрічним позовом наповнити «Електронний суд», були наявні у матеріалах справи та приєднувалися до копії справи в електронному вигляді у АСДС відразу після їх надходження. Сторони, не несуть відповідальність за відображення чи невідображення у підсистемі «Електронний суд» електронних копій матеріалів справи, оскільки вони не є адміністраторами цієї підсистеми.

Крім цього, суд звертає увага на відсутність необхідності неодноразового подання представником позивача за зустрічним позовом однотипних клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, не будучи обмеженим у поданні одного такого клопотання на участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, що узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 905/2371/21.

Також, суд звертає увагу на те, що в задоволенні клопотань представника позивача за зустрічним позовом про витребування доказів судом відмовлено, а відтак відсутні підстави враховувати їх при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім зазначеного, суд зауважує, що у справах, які розглядаються у порядку загального позовного провадження, подання відповіді на відзив, з урахуванням приписів частини 2 статті 187 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки право на подання таких належить відповідній стороні у визначений судом строк у справах, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Більше того, судом не встановлювався стороні позивача за зустрічним позовом строк на подання відповіді на відзив, а, відтак, обґрунтованих підстав у поданні такої не вбачалося.

Врахування при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання відповідної ухвали суду про залишення зустрічної позовної заяви без руху, суд вважає безпідставним, оскільки сторона відповідача за зустрічним позовом не може нести відповідальність за допущені стороною позивача за зустрічним позовом процесуальні недоліки при оформленні і поданні заяви по суті справи.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу сторони позивача за зустрічним позовом у цій справі суму у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що ці витрати підлягають покладенню на відповідачів за зустрічним позовом у рівній частині на кожного відповідно, з врахуванням приписів пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, а саме: пропорційно розміру задоволених позовних вимог по 157 грн з кожного, у загальній сумі 314 грн (10 000 х 100% : 318 000 = 3,14%; 10 000,00 : 100% х 3,14% = 314).

Керуючись статтями 137, 141, 258, 259, 270 Цивільного процесуального кодексу України , суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Ухвалити у справі №443/403/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я додаткове рішення.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 157 (сто п`ятдесят сім) грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 157 (сто п`ятдесят сім) грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07 квітня 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів