Провадження №2/752/2967/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коваленко Марина Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 18.10.2018 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2024.

Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.06.2024 по справі №752/5405/24 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Позивач не заперечує проти стягнення аліментів, проте не у визначеному судом розмірі, оскільки він працює у ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез», де займає посаду контролера на контрольно-пропускному пункті.

Середній щомісячний дохід позивача на займаній посади з відрахованими податками становить близько 23000 грн. Сплачуючи із них розмір аліментів, який присуджений судом, тобто половину розміру заробітної плати, він матиме лише в середньому 10000 грн. на руки, що є зовсім мізерним для забезпечення себе.

Крім того, позивач є учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції, унаслідок чого стан його здоров?я погіршився та у зв?язку із цим він має ряд захворювань, що потребують постійного лікування.

Зокрема, у вересні 2023 року позивачу було проведено оперативне втручання та вставлено металеві кісткові пластини та гвинти для остеосинтезу ключиці, через що позивач обмежений у працездатності, останньому заборонені фізичні навантаження на ліву руку.

Також, на утриманні позивача перебуває його непрацездатний батько ОСОБА_4 , який є особою із інвалідністю II групи. Через наявність інвалідності батько позивача з квітня 2019 року має 70% ступеню втрати професійної працездатності. Окрім інвалідності, батько позивача має наступні діагнози: хронічний дифузний міокардит, важкий перебіг. Пароксизм ШТ (04.05.2024 р.), поновлення синусового ритму EIT (04.05.2024 р.), пароксизмальна форма ФП, гіпертонічна хвороба ІІ ст. ступінь 3, ризик 4, СН ІІ Б ст. зі зниженою ФВ ЛІ (ФВ 43 %), стадія С. Цукровий діабет ІІ тип.

Через наявні захворювання батько позивача ОСОБА_3 здійснює постійне обстеження та лікування у кардіолога, невролога, консультації кардіохірурга щодо оперативного лікування серця.

Всі ці обстеження та лікування потребують значних коштів, аби підтримувати стан здоров`я батька.

Обов`язок по догляду та утриманню батька, у відповідність до норм ст. 202 СК України, лежить саме на позивачу, адже він є єдиним його сином. Так як позивач проживає у будинку з батьком, то також несе витрати й на оплату за житлово-комунальні послуги, ціни на які наразі зростають, що є загальновідомою інформацією та не потребує доказування.

При цьому позивач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, завжди надавав кошти на утримання своєї єдиної дочки, купує їй все, що остання забажає, іграшки, солодощі та одяг, у подальшому буде це робити.

Відповідач ніде не працює та використовує кошти, які він дає, на свої цілі та у своїх потребах.

Наразі, через вищевказані обставини матеріальний стан позивача є таким, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно.

Враховуючи ці обставини, а також те, що позивач також допомагає своєму непрацездатному батьку, він вимушений звертатися до суду із позовними вимогами про зменшення розміру аліментів.

Розмір, який він має змогу сплачувати та який задовольнить щомісячні потреби дитини, становить 5000 грн. щомісячно.

Просила зменшити розмір аліментів, який присуджений рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.06.2024 (справа №752/5405/24, провадження 2/752/4037/24), та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

19.12.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 18.10.2018, під час якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2024 Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/5405/24 було ухвалено рішення про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн., щомісячно, починаючи із 07.03.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки ТОВ «НВП «Укроргсинтез» від 03.10.2024 ОСОБА_1 дійсно працює на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті у відділі охорони та режиму у ТОВ «НВП «Укроргсинтез» з 07.09.2022 (наказ про прийняття від 06.09.2022 №363/к/тр) по теперішній час.

Відповідно до довідки ТОВ «НВП «Укроргсинтез» від 09.10.2024 дохід ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 01.09.2024 склав 175300 грн.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 10.01.2020.

Відповідно до виписки №013454/2023/881 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого відділення травматології та ортопедії від 22.09.2023 ОСОБА_1 був прооперований, у зв`язку з уламковим переломом с/3 лівої ключиці зі зміщенням уламків.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 21.11.2024 ОСОБА_1 не зареєстрований, але з лютого 2022 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22.03.2023 серії АВ №1110109 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена друга група інвалідності з 01.04.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

У частині першій статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що він має незадовільний стан здоров`я, також розмір аліментів є непомірним у порівнянні з його заробітною платою, він має на утриманні батька, який має ІІ групу інвалідності, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду підлягає зменшенню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває батько, який має ІІ групу інвалідності та не може знайти високооплачувану роботу через стан свого здоров`я, не заслуговують на увагу, оскільки група інвалідності батьку позивача і втрата ним працездатності відбулась до винесення рішення про стягнення аліментів з позивача.

Суд відзначає, що жодних доказів, які б свідчили про те, що після ухвалення судом рішення від 17.06.2024 у справі №752/5405/24, у ОСОБА_1 відбулась зміна матеріального чи сімейного стану, погіршився стан здоров`я суду не надано.

Обставини, які на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів, існували на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Крім того, доводи позивача про нецільове використання аліментів відповідачкою судом не приймаються до уваги, оскільки вони не є тією обставиною, яка зумовлює зменшення розміру аліментів.

Отже, встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку з нормами закону, якими врегульовано спірні правовідносини, дають підстави для висновку про те, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, у позивача не відбулося змін ні в матеріальному стані, ні в сімейному стані, стан його здоров`я також залишився без змін.

Вказані у ст. 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення аліментів, встановлених рішенням суду.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неспроможність виплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, через виникнення обставин, передбачених т. 192 СК України, а це, в свою чергу, є підставою для відмови у задовленні заявлених вимог про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнені від сплати судовго збору.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення в повному обсязі складене 01.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова