Справа № 362/5753/24
Провадження № 2/362/648/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідач уклав із двома товариствами кредитні договори за якими отримав грошові кошти.

Зокрема, 11.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6693959.

Надалі, 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29012024 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Також, 11.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17554-04/2023.

Потім, 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Івеструм» і ТОВ «Стар файненс груп» було укладено договір факторингу № 3072023 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «Стар файненс груп».

Після цього, 27.12.2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

У підсумку, позивач вказує, що за відповідними договорами факторингу він набув право вимоги за зазначеними двома кредитними договорами, а тому, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредитів та сплаті відсотків за наведеними кредитними договорами не виконує, у нього виникла заборгованість за кредитами, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 46 295 гривень 00 копійок (а.с. 1 5).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, надіслане відповідачу за відомою суду адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с.56, 62, 67).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

11.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6693959 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 10 000 гривень 00 копійок на строк 100 днів з процентною ставкою 344 421 % річних (а.с. 7 12, 12 на звороті, 13).

Також, 11.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 17554-04/2023 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 2 000 гривень 00 копійок на строк 14 днів із процентною ставкою 1,50 % на добу (а.с. 25 28, 29 на звороті).

Потім, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало відповідні договори факторингу із вказаними усіма кредиторами відповідача за наведеними кредитними договорами, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідача по усіх укладених договорах кредиту.

Зокрема, за договором факторингу:

- № 29012024 від 29.12.2022 року укладеним між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 6693959 від 11.04.2023 року (а.с. 14 15, 16, 17);

- № 3072023 від 03.07.2023 року укладеним між ТОВ «ФК «Івеструм» і ТОВ «Стар файненс груп» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 17554-04/2023 від 11.04.2023 року (а.с. 30 31, 32);

- № 27122023 від 27.12.2023 року укладеним між ТОВ «Стар файненс груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 17554-04/2023 від 11.04.2023 року (а.с. 33 34, 35, 36).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за усіма наведеними кредитними договорами по яких позивач набув право вимоги від кредиторів.

Із наданих позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 30.06.2024 року відповідач має заборгованість:

- за договором № 6693959 від 11.04.2023 року на загальну суму 39 500 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10 000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 28 500 гривень 00 копійок і заборгованість по комісії в сумі 1 000 гривень 00 копійок (а.с. 18);

- за договором № 17554-04/2023 від 11.04.2023 року на загальну суму 6 795 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 000 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 4 795 гривень 00 копійок (а.с. 37).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Натомість, суд вважає безпідставними і необґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача комісії в сумі 1 000 гривень 00 копійок за договором № 6693959 від 11.04.2023 року, оскільки за правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19: умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеними кредитними договорами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за обома даними кредитними договорами без урахування комісії в сумі 1 000 гривень 00 копійок за договором № 6693959 від 11.04.2023 року.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 15 534 гривні 33 копійки.

За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі суми заборгованості визначеному судом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 75453 від 26 липня 2024 року (а.с. 6).

Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 97,84 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами майнового характеру слід визначити відповідно до відсотку задоволеної суми позову у розмірі 97,84 %, що становить 2 962 гривні 60 копійок.

Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:

-позивача у розмірі 2,16 %, що становить 65 гривень 40 копійок;

-відповідача у розмірі 97,84 %, що становить 2 962 гривні 60 копійок.

У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 2 962 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273, 274 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошові кошти в сумі 45 295 (сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відшкодування судових витрат 2 962 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 07 квітня 2025 року.