ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/552/22

Головуючий у першій інстанції Роздайбіда О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/71/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Бахмацька міська рада Чернігівської області,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Роздайбіди О.В. від 04 липня 2024 року, місце ухвалення рішення - м.Бахмач, дата складання повного рішення - 12 липня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, зазначивши третіми особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

28.02.2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.15-17, том 2).

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21.03.2024 року було прийнято до розгляду змінену позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Виключено із числа третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та залучено їх до участі у справі в якості співвідповідачів (а.с.39-40, том 2).

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 остаточно просила:

- визнати недійсним рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН №059967 від 05.01.2005 року, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року є власником земельної ділянки площею 0,0962 га у межах згідно з планом, що розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136;

- визнати недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності, в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці, кожен.

В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначала, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Документами, що підтверджують її право власності на вказану квартиру, є свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.09.1993 року (1/3 частка); договір дарування від 12.08.1996 року (1/3 частка); договір дарування від 13.02.1997 року (1/3 частка). Вищезазначена квартира є 1/2 частиною двоквартирного житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 . Відповідно до даних технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_3 від 04.06.1996 року, дві квартири цього будинку мають спільну глуху стіну та окремі входи. Власниками іншої квартири по АДРЕСА_1 , до 02.02.2010 року були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (по 1/3 частці кожен у квартирі, а у будинку - по 1/6 кожен). Рішенням Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року погоджено акти готовності до експлуатації квартир, житлових будинків та господарських будівель та оформлено право власності на приватні будинки та господарські будівлі по АДРЕСА_2 , громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У акті готовності об`єкта до експлуатації від 21.01.2010 року зазначено, що трикімнатний житловий будинок із господарськими будівлями та гаражем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 збудований господарським способом у період з травня 1980 року по вересень 1992 року. 10.02.2010 року Бахмацька міська рада видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого власниками житлового будинку по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці, кожен. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.01.2020 року, право власності на будинок по АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_3 (1/3 частка), ОСОБА_4 (1/3 частка), ОСОБА_2 (1/3 частка). Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 10.02.2010 року, видане Бахмацькою міською радою. Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧН №059967 від 05.01.2005 року засвідчено, що ОСОБА_2 , на підставі рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року, є власником земельної ділянки площею 0,0962 га, у межах, згідно з планом, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136. На плані земельної ділянки, який міститься на зворотній стороні акту, зображена земельна ділянка, і у описі меж вказано: А-Б ОСОБА_5 (її мати, яка подарувала 1/3 частку квартири їй і яка постійно проживає по АДРЕСА_3 ). У Державному земельному кадастрі місце розташування вищевказаної земельної ділянки вказано: АДРЕСА_3 , що підтверджено інформацією з ДЗК. Листом від 30.01.2020 року Бахмацький міський голова П.М.Шимко повідомив, що відповідно до архівних даних виконавчого комітету Бахмацької міської ради, підпунктом 1.35 рішення 14-ї сесії Бахмацької міської ради четвертого скликання Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок від 02.12.2004 року, було надано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га, для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, ОСОБА_2 . Довідкою начальника відділу архітектури, містобудування та ЖКГ Бахмацької міської ради №03-20/336 від 16.12.2019 року, 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_4 , надана поштова адреса: АДРЕСА_3 . 03.01.2020 року КП Прилуцьке МБТІ виготовило технічний паспорт на будинок садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 , згідно якого, на схемі розташування будівель та споруд є графічні зображення будинку, стіна якого є спільною з іншою частиною будівлі, веранди, сараю, гаражу, погреба, вбиральні та огорожі. В розділі площа земельної ділянки вказано всього під забудовою 137,40 кв.м. Погріб, який є спільною власністю обох власників суміжних квартир, знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у користуванні позивача, а спільна криниця - знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 . У технічному паспорті на жилий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_4 , складеному 04.06.1996 року, зображено земельну ділянку неправильної форми, площею близько 0,08 га, яка перебуває у користуванні обох співвласників цього будинку. Конфігурація даної земельної ділянки така ж, як і в державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 була передана у власність частина земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачу квартира (1/2 частина будинку), із господарськими будівлями, і яка не була у його користуванні до прийняття оскаржуваного рішення і не перебуває наразі. Рішенням Бахмацької міської ради від 25.02.2020 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При зверненні позивача до ФОП ОСОБА_6 щодо виготовлення вищевказаного проекту землеустрою, з`ясувалося, що земельна ділянка, на якій розташована належна позивачу квартира (1/2 частка будинку) та господарські будівлі по АДРЕСА_3 , знаходиться у власності ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що про порушення свого права на отримання у власність земельної ділянки, вона дізналася 30.01.2020 року, із листа міського голови Бахмацької міської ради від 30.01.2020 року №03-21/271, тому строк позовної давності, за доводами позивача, нею не пропущено. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що із наданням Бахмацькою міською радою дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (25.02.2020 року), вона мала всі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням, щодо оформлення відповідних документів на право власності на земельну ділянку. Позивач дотрималась процедури, яка передує одержанню правовстановлюючих документів на землю, але та обставина, що при виготовленні проекту землеустрою ОСОБА_2 була допущена помилка, і ним приватизована земельна ділянка, яка правомірно перебуває у користуванні позивача, свідчить про порушення прав ОСОБА_1 на отримання у власність присадибної земельної ділянки, та обмеження її у праві правомірного очікування щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки таке право є складовою частиною майна. Враховуючи ту обставину, що оскаржувані рішення, державний акт та свідоцтво про право власності на нерухоме майно були видані у 2004, 2005 та 2010 роках, позивач просила поновити строк звернення до суду, оскільки їй не було відомо про їх існування.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задоволено. Визнано недійсним рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН №059967 від 05.01.2005 року, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року є власником земельної ділянки площею 0,0962 га у межах згідно з планом, що розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136. Визнано недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці кожен.

Стягнуто з Бахмацької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 90 коп.

Стягнуто з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Додатковим рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року стягнуто з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 вартість проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 10 948 (десять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн.66 коп.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.09.2024 року виправлено описки у додатковому рішенні Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, таким чином:

- абзац 7 мотивувальної частини рішення викласти таким чином:

Позивачем відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 АТ КБ ПриватБанк від 12.04.2023 року було сплачено 4 530,80 грн. за проведення земельно-технічної експертизи.

В абзаці 8 мотивувальної частини рішення розмір вартості експертизи зазначити: 4 530,80 грн..

Абзац перший резолютивної частини викласти таким чином:

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 вартість проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 4 530,80 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 вказують, що рішення суду першої інстанції від 04.07.2024 року є ухваленим із порушенням норм законодавства, є необґрунтованим, прийнятим без належного вивчення та аналізу обставин та доказів, і тому підлягає скасуванню. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що відповідачами не було порушено будь-яких норм законодавства, яке діє наразі та яке діяло станом на час оформлення земельної ділянки. Апелянт вказує, що позивач, відповідно до рішення Бахмацької міської ради, отримала дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка зареєстрована за ОСОБА_2 та має кадастровий номер, що не зовсім узгоджується із нормами діючого законодавства, яке регулює набуття права на землю. Апелянт звертає увагу, що позивач, звертаючись із вимогами до суду про визнання недійсними рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, жодним чином не обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначає, яким чином вищевказані документи порушують загальні права позивача, права власності позивача, права вільно користуватись та розпоряджатися майном та часткою, яка належить позивачу та/або порушує чи не відповідає нормам діючого законодавства. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №1340/4630/18). За доводами апелянта, щодо скасування свідоцтва на право власності на об`єкт нерухомості, судом першої інстанції не надано належного обґрунтування того, що саме було порушено відповідачами при оформленні свідоцтва на право власності. При скасуванні свідоцтва на право власності на об`єкт нерухомості, суд першої інстанції виходив із принципів цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташовано. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю i споруду, та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при набутті права власності на нерухомість, i правового регулювання нормами земельного i цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку, у разі набуття права власності на нерухомість. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано позицію з даного питання Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 16.06.2020 року у справі №689/26/17 (провадження №14-47цc20), у якій, не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11.02.2015 року у справі №6-22цс15, від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16, від 13.04.2016 року у справі №6-253цс16 та інших, було зроблено висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до матеріалів, які знаходяться у справі, відображено, що набуття права власності на об`єкт нерухомості та земельну ділянку проходили в різні періоди та засвідчувались різними документами та рішеннями, тобто, документи про набуття права власності на будинок та земельну ділянку окремі, що в свою чергу, виключає принцип цілісності земельної ділянки та об`єкта нерухомості.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року, залишити без змін. Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу при розгляді справи в Чернігівському апеляційному суді, в сумі 5 000 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковалюх В.М. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, у зв`язку із її безпідставністю, залишити без змін рішення суду першої інстанції від 04.07.2024 року, та стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в Чернігівському апеляційному суді в сумі 5 000 грн.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , відповідачі: Бахмацька міська рада Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду даної справи, не з`явились.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.09.1993 року (1/3 частка); договором дарування від 12.08.1996 року (1/3 частка); договором дарування від 13.02.1997 року (1/3 частка) (а.с.7,9-10,11, том 1). Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 09.08.2002 року позивач змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.8, том 1).

Квартира позивача ОСОБА_1 є 1/2 частиною двоквартирного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 .

Відповідно до даних технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_3 від 04.06.1996 року, дві квартири цього будинку мають спільну глуху стіну та окремі входи (а.с.12-16, том 1).

Власниками іншої квартири по АДРЕСА_1 , до 02.02.2010 року були: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (по 1/3 частці кожен у квартирі, а у будинку - по 1/6 кожен).

Рішенням Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року було погоджено акти готовності до експлуатації квартир, житлових будинків та господарських будівель, та оформлено право власності на приватні будинки та господарські будівлі по АДРЕСА_2 , громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , загальною площею 116,30 кв.м, житлова площа 34,70 кв.м (а.с.21, зворот, том 1).

Відповідно до акту готовності об`єкта до експлуатації від 21.01.2010 року, трикімнатний житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем по АДРЕСА_3 збудований господарським способом у період з травня 1980 року по вересень 1992 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №197491007 від 24.01.2020 року, власниками житлового будинку по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці кожен. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 10.02.2010 року, видане Бахмацькою міською радою (а.с.22, том 1).

Рішенням Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року було затверджено технічну документацію на право власності на землю, та надано у власність земельну ділянку площею 0,0962 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку і господарських споруд ОСОБА_2 (а.с.88-90, том 1).

Відповідно до інформації Державного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 06.01.2020 року, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 розміром 0,0962 га, кадастровий номер :00:001:0136, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить ОСОБА_2 (а.с.23, зворот, том 1).

Згідно довідки КП Прилуцьке МБТІ від 22.09.2020 року про можливість виділу частки нерухомого майна (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , в окреме домоволодіння, КП Прилуцьке МБТІ повідомило позивача, що реконструкція квартир в домоволодіння проводиться відповідно до вимог чинного законодавства, і такий висновок передбачає зазначення назви документа про право власності (користування) земельною ділянкою та її розмір.

Рішенням Бахмацької міської ради від 25.02.2020 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.08.2022 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковалюха В.М. у даній цивільній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертів були поставлені наступні питання:

1) Який фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0136? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .?

2) Чи розташована квартира (1/2 частина житлового будинку) з господарськими будівлями по АДРЕСА_4 , на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0136, що належить ОСОБА_2 .?

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-23/645-ЗТ від 22.12.2023 року, за результатами судової земельно-технічної експертизи, експертом встановлено, що ОСОБА_1 фактично користується частиною земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0136, що має конфігурацію наближену до прямокутника, площею 0,0384 га.

ОСОБА_2 фактично користується частиною земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0136, що має складну геометричну конфігурацію, площею 0,0572 га.

Квартира (1/2 частини житлового будинку) з господарськими будівлями: 1/2 частина сараю та погріб, якими користується ОСОБА_1 , розташовані на частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0136, що належить ОСОБА_2 , та якою фактично користується ОСОБА_1

ОСОБА_9 , яким користується ОСОБА_1 , розташований на частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0136, що належить ОСОБА_2 , та якою фактично користується ОСОБА_2 (а.с.228-243, том 1).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 04.07.2024 року, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із тих обставин, що в ході розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_1 відкрито, безперервно та добросовісно володіє (користується) земельною ділянкою, проте, належним чином у передбаченому законом порядку не може зареєструвати земельну ділянку площею 0,0384 га та право власності на неї, оскільки відповідачу ОСОБА_2 була передана у власність частина земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачу квартира (1/2 частина будинку) із господарськими будівлями, і яка не була в його користуванні до прийняття оскаржуваного рішення, і не перебуває наразі. Із посиланням на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 року у справі №263/6022/16-ц, провадження №14-438цс19, відносно того, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02 грудня 2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136; державний акт на право власності на земельну ділянку ЧН №059967 від 05.01.2005 року; рішення Бахмацької міської ради від 02 лютого 2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності, в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого, власниками будинку по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці кожен, не відповідають вимогам закону. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку що вимоги про визнання недійсними вказаних вище документів є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Із посиланням на статтю 141 ЦПК України, суд першої інстанції стягнув із відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 203 грн. 60 грн., по 550 грн. 90 коп. із кожного, а також у солідарному порядку, витрати на правничу допомогу, у розмірі 10 000 грн.

Додатковим рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року, із врахуванням виправлених у ньому описок, ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.09.2024 року, стягнуто із Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 вартість проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 4 530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 80 коп.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.07.2024 року є необґрунтованим та таким, що ухвалено із порушенням норм законодавства, без належного вивчення та аналізу судом обставин справи та доказів, і тому підлягає скасуванню, частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що відповідачами не було порушено будь-яких норм законодавства, яке діє наразі, діяло на час оформлення земельної ділянки. Апелянт вказує, що позивач, відповідно до рішення Бахмацької міської ради, отримала дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка зареєстрована за ОСОБА_2 та має кадастровий номер, що не зовсім узгоджується із нормами діючого законодавства, яке регулює набуття права на землю.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 04.07.2024 року, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу.

Частина перша статті 116 Земельного кодексу України встановлює, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки шляхом безоплатної приватизації відбувається за правилами та в порядку, визначеними статтею 118 цього Кодексу.

Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (стаття 118 Земельного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Документами, що підтверджують її право власності на вказану квартиру, є свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.09.1993 року (1/3 частка); договір дарування від 12.08.1996 року (1/3 частка); договір дарування від 13.02.1997 року (1/3 частка).

Рішенням Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року було затверджено технічну документацію на право власності на землю та надано у власність земельну ділянку площею 0,0962 га, що розташована по АДРЕСА_1 , для обслуговування жилого будинку і господарських споруд ОСОБА_2 (а.с.88-90, том 1).

Відповідно до інформації Державного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 06.01.2020 року, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 розміром 0,0962 га, кадастровий номер :00:001:0136, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить ОСОБА_2 (а.с.23, зворот, том 1).

У Державному земельному кадастрі місце розташування вищевказаної земельної ділянки вказано: АДРЕСА_3 , що підтверджено інформацією з ДЗК.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-23/645-ЗТ від 22.12.2023 року судової земельно-технічної експертизи, експертом встановлено, що ОСОБА_1 фактично користується частиною земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0136, що має конфігурацію наближену до прямокутника, площею 0,0384 га.

Приймаючи до уваги наведене вище, необхідно зазначити, що матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 відкрито, безперервно та добросовісно володіє (користується) земельною ділянкою площею 0,0384 га за адресою: АДРЕСА_4 , на якій розташована належна їй на праві власності квартира, проте, позивач належним чином, у передбаченому законом порядку, не може зареєструвати земельну ділянку та право власності на неї, оскільки частина земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачу квартира (1/2 частина будинку) із господарськими будівлями, була передана у власність ОСОБА_2 , хоча вона не була в його користуванні до прийняття оскаржуваного рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року, і не перебуває наразі.

Зважаючи на встановлені судом в ході розгляду даної справи обставини, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136, та Державний акт на право власності на земельну ділянку ЧН №059967 від 05.01.2005 року підлягають визнанню недійсними, як такі, що порушують право позивача ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебуває у її користуванні.

Разом із тим, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача, в частині визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності, в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого, власниками будинку по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці, кожен, виходячи із наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 року в справі №753/8671/21, провадження №61-550св22, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 року у справі №582/18/21, провадження №61-20968сво21.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року в справі №638/2304/17, провадження№61-2417сво19.

Приватно-правовими нормами визначено обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.11.2023 року в справі №761/42030/21, провадження №61-12101св23, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 року в справі №607/20787/19, провадження №61-11625сво22.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права на отримання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), якою вона користується. В ході розгляду даної справи, судом було встановлено, що позивач не може реалізувати своє право на отримання у власність вказаної земельної ділянки, оскільки частина земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачу квартира (1/2 частина будинку), із господарськими будівлями, була передана у власність ОСОБА_2 рішенням Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року, і належить йому, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН №059967 від 05.01.2005 року.

За даних обставин, належним способом захисту порушеного права позивача на отримання у власність земельної ділянки є саме визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136, та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН №059967 від 05.01.2005 року.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що позивач, звертаючись до суду із вимогами про визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності, в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; та із вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 , є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , по 1/3 частці кожен, жодним чином не обґрунтовує свої позовні вимоги, та не зазначає, яким чином вищевказані документи порушують загальні права позивача, права власності позивача, її право вільно користуватись та розпоряджатися майном та часткою, що належить ОСОБА_1 , та/або порушує чи не відповідає нормам діючого законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Бахмацької міської ради від 25.02.2020 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Звернувшись до ФОП ОСОБА_6 про виготовлення вищевказаного проекту землеустрою, ОСОБА_1 з`ясувала, що земельна ділянка, на якій розташована належна їй квартира (1/2 частка будинку) та господарські будівлі по АДРЕСА_3 , знаходиться у власності ОСОБА_2 .

Таким чином, перешкодою для отримання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0400 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є виключно та обставина, що частина цієї земельної ділянки перебуває у власності ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності, в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по 1/3 частці кожен, не порушують права та інтереси позивача, і за даних обставин, позовні вимоги про визнання їх недійсними, задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , у вказаній частині, необхідно відмовити.

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 , необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02.02.2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по 1/3 частці кожен - скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вказаній частині - відмовити.

Відповідно до приписів ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд проводить розподіл судових витрат по справі.

При поданні позову ОСОБА_1 за вимогу про визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року Про затвердження технічної документації на право власності земельних ділянок про надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 0,0962 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136; та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧН №059967 від 05.01.2005 року, згідно якого ОСОБА_2 , на підставі рішення Бахмацької міської ради 14 сесії 24 скликання від 02.12.2004 року, є власником земельної ділянки площею 0,0962 га, у межах згідно з планом, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0136, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 60 коп. Вказана позовна вимога ОСОБА_1 судом задоволена, тому сума відшкодування сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, яка підлягає стягненню із кожного з відповідачів на користь позивача, становить, відповідно 248 грн. 15 коп., виходячи із розрахунку: 992 грн. 60 коп. : 4 = 248 грн. 15 коп.

Також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (50%), необхідно зменшити розмір стягнутих на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме, з 10 000 грн. до 5 000 грн., які підлягають стягненню не у солідарному порядку, як про це помилково зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 04.07.2024 року, а із кожного відповідача окремо, по 1 250 грн., виходячи із розрахунку: 5 000 грн. : 4 = 1 250 грн.

За даних обставин, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року необхідно змінити, виклавши абзаци: перший, шостий, сьомий, восьмий, дев`ятий, десятий його резолютивної частини у наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн., з кожного, в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 року, необхідно залишити без змін, оскільки висновки суду першої інстанції, у вказаній частині, узгоджуються із фактичними, документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

Додатковим рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року, в якому було виправлено описки ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.09.2024 року, стягнуто із Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 вартість проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 4 530,80 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 80 коп.

Оскільки висновки проведеної у справі судової земельно-технічної експертизи було покладено в основу рішення суду, в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , понесені нею витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 4 530 грн. 80 коп. підлягають відшкодуванню позивачу, за рахунок відповідачів у повному обсязі, але не у солідарному порядку, як про це помилково зазначив суд першої інстанції, а пропорційно кожним із відповідачів, а саме, по 1 132 грн. 70 коп., із кожного, виходячи із розрахунку: 4 530 грн. 80 коп. : 4 = 1 132 грн. 70 коп.

За даних обставин, додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року, необхідно змінити, виклавши абзац перший його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 70 коп., із кожного, в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

В іншій частині додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.08.2024 року, необхідно залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_4 на її користь витрати на правничу допомогу, надану при розгляді справи в Чернігівському апеляційному суді в сумі 5 000 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковалюх В.М. підтримав клопотання ОСОБА_1 про стягнення на її користь судових витрат на правничу допомогу, надану при розгляді справи в Чернігівському апеляційному суді в сумі 5 000 грн.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.2 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Ковалюх В.М., на підставі: договору про правову допомогу від 21.11.2024 року (а.с.241, том 2), ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ковалюхом В.М., серія СВ №1105466 від 26.11.2024 року (а.с.240, зворот, том 2). Відповідно до договору про правову допомогу від 21.11.2024 року, який визначає розмір та порядок оплати юридичних послуг адвоката за надання правової допомоги, а саме, розмір оплати послуг за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 сплачує адвокату винагороду в сумі 5 000 грн. за надані послуги, а саме, послуги усного та письмового консультування з юридичних питань; складання необхідних процесуальних документів, заяв, клопотань, адвокатських запитів, скарг, претензій, позовних заяв, апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу тощо; особистої участі та представництва ОСОБА_1 в Чернігівському апеляційному суді. Факт оплати позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката у розмірі 5 000 грн. підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №83 від 21.11.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 здійснена оплата послуг адвоката Ковалюха В.М., відповідно до договору про правову допомогу від 21.11.2024 року в сумі 5 000 грн. (а.с.242, том 2).

Відповідно до приписів ч.1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів: 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей: 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказаний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20, провадження №14-16723св20.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява №19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Враховуючи критерії виваженості, реальності, розумності та співмірності розміру судових витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), на підставі наданих стороною позивача доказів, а також приймаючи до уваги відсутність клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а також принцип пропорційності відшкодування витрат на правничу допомогу розміру задоволених вимог апеляційної скарги, а саме, 50%, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 500 грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями: 137, 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 липня 2024 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Бахмацької міської ради від 02 лютого 2010 року Про погодження актів готовності до експлуатації житлових будинків, господарських будівель та оформлення права власності в частині оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Бахмацькою міською радою 10.02.2010 року, згідно якого власниками будинку по АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по 1/3 частці кожен - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вказаній частині - відмовити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 липня 2024 року змінити, виклавши абзаци: перший, шостий, сьомий, восьмий, дев`ятий, десятий його резолютивної частини у наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про надання у власність земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення про оформлення права власності на приватний будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн., з кожного, в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 липня 2024 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2024 року змінити, виклавши абзац перший його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 70 коп., із кожного, в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

В іншій частині додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 652 (одну тисячу шістсот п`ятдесят дві) грн. 70 коп., в рахунок часткового відшкодування сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: