Провадження №: 2/755/184/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 88 735,00 грн.

На обґрунтування позову зазначає, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Судовим наказом Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів здійснюється у примусовому порядку.

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 1-Б класі навчального закладу ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон», оплату за навчання та харчування здійснює позивач. Згідно договору про надання освітніх послуг з отримання базової загально-середньої освіти від 25 серпня 2023 року № 342 позивач внесла кошти у сумі 36 000,00 грн (4 000,00 грн щомісячно за період з вересня 2023 року по травень 2024 року). Також відповідно до Договору, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_4 від 25 серпня 2023 року

№ 342 позивач сплатила 108 000,00 грн (12 000,00 грн щомісячно починаючи з вересня 2023 року по травень 2024 року). Також оплата за харчування становила 33 470,00 грн.

Таким чином, всього позивачем понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 177 470,00 грн, які мають бути порівну розділені між батьками дитини.

На підставі викладеного просила позов задовольнити та стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 88 735,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня

2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Також Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також 03 лютого 2025 року на офіційному веб-сайті Судової влади України розміщено оголошення про розгляд Дніпровським районним судом міста Києва цивільної справи № 755/16861/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідачеві роз`яснено процесуальні права.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження від 23 лютого 2017 року серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис від 23 лютого 2017 року

№ 526. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З довідки від 28 травня 2024 року № 14/24, виданої Головою Правління ОСББ «Науки 54Б», встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою окрім неї проживає ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Довідки від 29 травня 2024 року № 130, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 1-Б класі ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон». Оплату за навчання та харчування дитини здійснює мати ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон» та ОСОБА_1 укладено Договір № 342 про надання освітніх послуг з отримання базової загально-середньої освіти на 2023/2024 навчальний рік, відповідно до умов якого замовник ( ОСОБА_1 ) замовляє та зобов`язується оплатити (виступає платником за договором), а виконавець (ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон») зобов`язується надати особисто або з залученням третіх осіб послуги повної загальної середньої освіти на підставі Ліцензії на право надання освітніх послуг. Освітні послуги надаються дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 1.1, 1.2 Договору).

Підписанням договору замовник підтверджує та гарантує, що укладення договору здійснюється за попередньої, безумовної згоди іншого із батьків дитини (пункт 1.8 договору).

Пунктом 3.1.3 Договору встановлено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені цим Договором та Додатковими угодами. Також замовник зобов`язаний надати учню можливість для відвідування додаткових освітніх послуг (пункт 3.1.4 Договору).

Згідно із пунктм 3.3 Договору батьки вносять плату за надання школою освітніх послуг в межах Державного стандарту повної загальної середньої освіти щомісячно протягом навчального року в розмірі 4 000,00 грн в місяць. Оплата за дистанційну (он-лайн) форму навчання вноситься протягом навчального року в розмірі 2 000,00 грн в місяць.

У пункті 3.3.13 Договору зазначено, що другий з батьків є поручителем за Договором. Батьки за договором є солідарні боржники.

Відомостей про надання згоди батьком дитини ОСОБА_2 на укладення вказаного договору матеріали справи не містять.

З довідки від 01 липня 2024 року № 237, виданої ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон», встановлено, що згідно Договору від 25 серпня 2023 року № 342 про надання освітніх послуг з отримання базової загально-середньої освіти на 2023/2024 навчальний рік,

ОСОБА_1 за свою дочку ОСОБА_3 внесла 36 000,00 грн (по 4 000,00 грн щомісячно починаючи з вересня 2023 року та по травень 2024 року включно).

З матеріалів справи встановлено, що також 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 уклала договір № 342 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець та замовник об`єднують свої зусилля у справі навчання, виховання й розвитку учня ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору, навчання учня здійснюється на підставі додаткових освітніх програм. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надавати додаткові послуги у сфері позашкільної освіти протягом навчального року, який розпочинається 1 вересня й закінчується не пізніше 30 червня наступного року (пункт 1.4 Договору). Послуги за договором надаються шляхом проведення занять з дитиною. Зміст, форма, методика і т.п. проведення занять визначаються виконавцем відповідно до навчальних програм, затверджених виконавцем (пункт 1.6 договору).

Підписанням договору замовник підтверджує та гарантує, що укладення договору здійснюється за попередньої, безумовної згоди іншого із батьків дитини (пункт 1.9 договору).

Пунктом 2.1.1 договору встановлено, що замовник зобов`язаний виконувати умови цього договору, своєчасно та в повному обсязі вносити плату за надання послуг та додаткових послуг за цим договором у терміни, визначені цим договором та додатковими угодами. Також замовник зобов`язаний компенсувати виконавцю витрати на дитину, що були понесені виконавцем, зокрема, вартість екскурсій, вхідних квитків в музеї, зоопарки тощо під час виїзних заходів тощо (пункт 2.1.14 договору).

Згідно із пунктом 4.1 договору батьки вносять плату за надання додаткових освітніх послуг щомісячно протягом навчального року в розмірі 12 000,00 грн в місяць. Оплата за дистанційну форму навчання вноситься щомісячно протягом навчального року в розмірі 6 000,00 грн.

Також пунктами 4.6 та 4.7 договору передбачено, що при зарахуванні дитини до школи батьки сплачують вступний внесок у розмірі 13 000,00 грн, а при переведенні учня в наступний клас батьки сплачують щорічний внесок на організацію учбового процесу у розмірі 13 000,00 грн.

До вартості послуг не входить: вартість майстер-класів, екскурсій, вхідних квитків в музеї, зоопарки, тощо, вартість проїзду дитини під час виїзних заходів (пункт 4.10 Договору).

Згідно із пунктом 4.12 Договору другий з батьків є поручителем за договором. Батьки за договором виступають як солідарні боржники.

Відомостей про надання згоди батьком дитини ОСОБА_2 на укладення вказаного договору матеріали справи не містять.

З довідки від 01 липня 2024 року № 36, виданої ФОП ОСОБА_4 , встановлено, що згідно Договору від 25 серпня 2023 року № 342 про надання освітніх послуг ОСОБА_1 за свою дочку ОСОБА_3 внесла за навчання 108 000,00 грн (по 12 000,00 грн щомісячно починаючи з вересня 2023 року та по травень 2024 року включно).

При цьому, загальна сума оплати за харчування становила 33 470,00 грн, з яких: 4 700,00 грн - за вересень, 4 600,00 грн - за жовтень, 3 250,00 грн - за листопад, 4 500,00 грн - за грудень,

1 700,00 грн - за січень, 4 000,00 грн - за лютий, 3 900,00 грн - за березень, 3 300,00 грн - за квітень, 3 520,00 грн - за травень.

Також з відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що 10 червня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва по справі № 755/9733/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), що передбачено частиною першою статті 185 СК України.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Верховний суд у постанові від 08 травня 2023 року по справі № 756/9882/19 зазначив, що аналіз відповідних приписів Закону (статей 141, 185 СК України) свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі

№ 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину позивач зазначає, що сплачує грошові кошти за навчання дитини у приватному навчальному закладі, а також додаткові освітні послуги та харчування у начальному закладі.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію договору від 25 серпня 2023 року № 342 про надання освітніх послуг з отримання базової загально-середньої освіти на 2023/2024 навчальний рік, укладеного з ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон», та копію договору від 25 серпня 2023 року № 342 про надання послуг, укладеного з ФОП ОСОБА_4 , а також копіями довідки від 01 липня 2024 року № 237 та довідки від 01 липня 2024 року № 36, що підтверджують факт оплати послуг.

Суд враховує, що матеріали справи не містять інформації про погодження навчання доньки у ТОВ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Капітал Юніон» та отримання додаткових освітніх послуг у ФОП ОСОБА_4 з відповідачем - батьком дитини ОСОБА_2 .

Також позовна заява не містить обґрунтування необхідності навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватних начальних закладах.

До позовної заяви не долучено інформації про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у примусову порядку, відомостей про суми, що стягуються з його доходів у примусову порядку (у випадку примусового виконання), розмір наявної заборгованості зі сплати аліментів чи її відсутність, інформації про доходи батька дитини та наявність у нього можливості сплачувати за навчання дитини у приватних навчальних закладах.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16 погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат, оскільки витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 201/15248/16 зазначено, що дитина навчається в приватній школі за бажанням матері, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України. Також позивачка не довела, що придбання музичного інструменту спрямовано на розвиток здібностей дитини (наприклад, навчання в музичній школі, досягнення в музиці) і не є способом забезпечення дозвілля.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2019 року у справі № 344/5315/18 погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо. Також позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б потребу платного навчання дитини у приватній школі-садочку «Перша ластівка» при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчався у 2016-2018 навчальних роках.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц зазначено, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, оскільки навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі статтею 185 СК України. Також донька сторін досягла повноліття, тому немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 185 СК України.

У постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 Верховний Суд врахував, що позивачка посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини за кордоном за напрямом «Інформаційні технології, розробка веб- та мобільних застосунків» нею сплачено кошти за навчання, дорогу до Канади та інформаційні витрати. Проте, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Верховний Суд звернув увагу на те, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад New Brunswik Communiti College, Moncton, Canadа вибрано позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 зазначено, що витрати, які позивачка віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, тому апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивачка не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на дитину. Верховний Суд врахував, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за необгрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 185 СК України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду виготовлено 04 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова