Справа № 199/4703/23
(2-др/199/18/25)
справа №199/4703/23
провадження № 2-др/199/18/25
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Костючик В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,
19 березня 2025 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики та ухвалено рішення, яким позов задоволено.
25 березня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій ставиться питання ухвалення додаткового рішення з питання відшкодування позивачу судових витрат.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Шут А.І. заяву підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Зоц А.О. заперечувала проти задоволення заяви. Зокрема представник відповідача зазначила, що позивачем заяву подано у порушення ч.8 ст.141 УПК України, а тому така заява підлягає залищенню без розгляду. Крім того, витрати, зазначені у заяві є необгрунтованими.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи №199/4703/23, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір б/н від 23.09.2021 про надання правової допомоги, Додаткову угоду №1 до договору б/н від 23.09.2021 про надання правової допомоги від 29.12.2021, Розрахунок та акт приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2025 до договору б/н від 23.09.2021 про надання правової допомоги, Рахунок №1 від 24.03.2025 (а.с.47-48,49,50 т.1).
Загалом адвокатом Шут А.І. надано професійні правничі послуги позивачу ОСОБА_1 у цивільній справі №199/4703/23 на загальну суму 75 500,00 грн.
Велика палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №206/4841/20 звернула увагу на те, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява адвокатом Шут А.І. як представником позивача ОСОБА_1 подана до суду 06.06.2023. Провадження відкрито 08.06.2023.
Адвокатом Шутом А.І. в інтересах позивача подано 3 клопотання, підготовлено відповідь на відзив (а.с.68-70, 93-96, 97,99,128 т.1). Крім того, адвокат Шут А.І. приймав участь у судових засіданнях по даній цивільній справі у суді першої інстанції 04.07.2023 10 хвилин (а.с.73 т.1), 23.08.2023 1 годину 17 хвилин (а.с.106 т.1), 18.10.2023 10 хвилин (а.с.123 т.1), 22.01.2024 5 хвилин (а.с.166 т.1), 29.01.2024 1 годину 7 хвилин (а.с.173 т.1), 23.07.2024 32 хвилини (а.с.216 т.1), 21.11.2024 30 хвилин (а.с.245 т.1), 16.12.2024 1 годину (а.с.3 т.2), 20.02.2024 51 хвилину (а.с.20 т.2), 11.03.2025 38 хвилин (а.с.29 т.2). Тобто час витрачений адвокатом Шут А.І. на участь у судових засіданнях 6 годин 20 хвилин.
Із договору вбачається що сторони погодили, що один судодень коштує 3000 грн. за представництво адвоката, зокрема, у Амур-Нижньодніпровському районному суді м.Дніпропетровська. Тобто вартість послуг на участь у судових засіданнях складає із розрахунку 3000 грн. судодень 19 000 грн.
Суд погоджується з посиланнями адвоката Зоц А.О. представника відповідача ОСОБА_3 про необґрунтованість розміру надання послуг, оскільки із договору не вбачається узгодження кошторису вартості одного часу роботи адвоката. Крім того, з акту приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2025 не вбачається даних про те, скільки саме часу було витрачено адвокатом на складання процесуальних документів. Договір про надання правової допомоги б/н від 23.09.2021 та Додаткова угода №1 від 29.12.2021 до цього договору не містить даних щодо узгодження сторонами розміру гонорару.
Водночас, суд не може погодитися з посиланнями адвоката Зоц А.О. щодо залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, як такої, що подано з порушенням ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду адвокатом Шут А.І., як представником позивача ОСОБА_1 , у позові зазначено про очікування понесення витрат на правову допомогу з посиланням на ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с.11 т.1).
Що стосується вимог заяви про відшкодування інших судових витрат, то такі вимоги вирішено у рішенні суду від 19 березня 2025 року.
Враховуючи зазначене, суд вважає стягнути зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі по 9500 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 270 ЦПК України, суд, -
Доповнити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.
Стягнути зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі по 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Суддя О.Б. Подорець