СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/8/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду в м. Києві подання Відділу державної виконнавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

Державний виконавець звернувся до суду із заявою про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в Святошинському ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 65626560 за виконавчим листом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 937/6172/20 від 29.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини доходу з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2020 і до досягнення нею повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені заявником підстави для заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 29.04.2021 видано виконавчий лист № 937/6172/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Постановою державного виконавця від 02.06.2021 відкрито виконавче провадження №65626560 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

15.12.2021 ОСОБА_5 подано заяву Старшому державному виконавцю Святошинського ВДВС у м. Києві Башинському Р.В. про надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки йому стало про це відомо із постанов про тимчасові обмеження, а також просив провести перерахунок заборгованості.

Згідно акту державного виконавця від 04.10.2022 здійснено вихід за місцем проживання боржника, який не дав ніякого результату, у зв`язку з відсутністю боржника.

Відповідно до акту державного виконавця від 21.12.2022 здійснено вихід за місцем проживання боржника, який не дав ніякого результату, у зв`язку з відсутністю боржника.

За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами Національної поліції. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів Національної поліції, пов`язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов`язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов`язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, державний виконавець вживає заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Проте, суду не надано доказів на підтвердження того, що виконавцем вчинялися всі необхідні дії щодо розшуку боржника, відсутні докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, а також того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки виконавцем не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані приватним виконавцям, спрямованих на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 18, 36, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

В задоволенні подання Відділу державної виконнавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його постановлення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Сенько М.Ф.