ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 644/11069/24

провадження № 22-ц/818/2105/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису 32512 таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Чутченка Сергія Олексійовича , в інтересах позивача ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року, постановлену суддею Саркісян О.А.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису 32512 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу термін протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, у спосіб: в позовній заяві зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків, а саме - представника позивача адвоката Чутченка С.О. та третіх осіб; зазначити місце проживання позивача, а саме - квартиру; в позовній заяві зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету усіх учасників справи.

На виконання ухвали суду, через систему «Електронний суд», 30.12.2024 представник позивача адвокат Чутченко С.О. надав заяву на виконання вимог ухвали суду від 24.12.2024.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису 32512 таким, що не підлягає виконанню - повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, та постановити нову, справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження.

Вважає зазначене судове рішення таким, що не відповідає нормам процесуального права. Вказує, що на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяву було зазначено РНОКПП представника позивача - НОМЕР_1, щодо РНОКПП третіх осіб - позивач не володіє цією інформацією, і в вільному доступі також ці дані відсутні. Адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 . Представник позивача перевірив наявність електронного кабінету у сторін процесу: Адвокат Чутченко Сергій Олексійович - електронний кабінет зареєстровано, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», Код , E-mail:. Наявність електронного кабінету в третіх осіб не вдалося перевірити у зв`язку з відсутністю РНОКПП. Всі доступні реєстри не містять відомостей щодо РНОКПП нотаріусів та виконавців, тільки дані щодо посвідчень та адрес реєстрації. Наголошує, що ані у позивача, ані у адвоката Чутченка С.О. не було можливості дізнатися про наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС у третіх осіб. Зазначає, що позовна заява була подана Позивачем особисто через Укрпошту, отже примірники копії позовної заяви з додатками були надані суду першої інстанції для всіх учасників, у тому числі і для Третіх осіб. Це означає, що не було жодних перешкод для відкриття провадження у справі, і під час розгляду справи можна було з`ясувати наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС у них.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на вищенаведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви не усунуті, а саме - недоліки, зазначені в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 про залишення зазначеної позовної заяви без руху, повинні бути виправлені та зазначені саме у позовній заяві, в якій необхідно зазначити: реєстраційний номер облікової картки платника податків, а саме - представника позивача - адвоката Чутченка С.О. та третіх осіб; зазначити місце проживання позивача, а саме - квартиру; зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету усіх учасників справи, яка повинна відповідати вимогам, викладеним у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Однак, колегія судів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки при постановленні ухвали було неправильно застосовано норми процесуального права, та зазначає наступне.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Відповідно до положень ст. ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виконуючи вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення без руху позовної заяви та усуваючи недоліки позовної заяви, представник позивача вказав РНОКПП представника позивача - НОМЕР_1, щодо РНОКПП третіх осіб - позивач не володіє цією інформацією, і в вільному доступі також ці дані відсутні. Адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 . Представник позивача перевірив наявність електронного кабінету у сторін процесу: Адвокат Чутченко Сергій Олексійович - електронний кабінет зареєстровано, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», Код , E-mail:. Наявність електронного кабінету в третіх осіб не вдалося перевірити у зв`язку з відсутністю РНОКПП. Всі доступні реєстри не містять відомостей щодо РНОКПП нотаріусів та виконавців, тільки дані щодо посвідчень та адрес реєстрації.

Отже, вбачається, що представник позивача, отримавши копію ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, не ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки повідомив суд всю інформацію, яка була йому відома стосовно сторін у справі.

Положення пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України чітко містять вимоги позовної заяви, в тому числі і щодо зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Таким чином, колегія суддів вважає, що такі відомості щодо учасників справи можуть бути зазначені позивачем лише за умов, що такі йому відомі, а тому суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву - не дотримався вимог цивільного процесуального закону, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

ЄСПЛ у рішенні від 18 жовтня 2005 року в справі «МПП «Голуб» проти України» відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Загалом ЄСПЛ у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява №12964/87).

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону, не звернув уваги та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При вказаних обставинах колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження в даній справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чутченка Сергія Олексійовича , в інтересах позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна