Справа № 175/2724/25
Провадження № 2-д/175/2/25
УХВАЛА

Іменем України

"04" квітня 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Соломонович К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське судове доручення за клопотанням Окружного суду в м. Тарнів Республіки Польща, в порядку статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року,

В С Т А Н О В И В:

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми) відповідно розділу ІІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27.06.2008, направлено для виконання Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області клопотання Окружного суду в Остроленці Республіки Польща .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у місцевому суді перебуває на розгляді зареєстрована заява ОСОБА_1 про визнання її сина ОСОБА_2 , громадянина України, який проживає в Польщі, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ, щодо повного позбавлення дієздатності. У зв`язку з цим Окружний суд в м. Тарнів просить Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області прийняти пропозицію щодо заяви про визнання недієздатності ОСОБА_2 , зокрема повідомити, чи залишає подальші дії у цій справі до юрисдикції Окружного суду в м. Тарнів Республіки Польща.

Згідно частин першої, другої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положеннями частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 500 Цивільного процесуального кодексу України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Відповідно до частини третьої статті 500 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

Згідно частини першої статті 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до частини першої статті 296 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно частини третьої статті 296 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Підстави та умови, порядок визнання та виконання рішень між державами Україна та Польща закріплено у Договорі між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного від імені України у м. Києві 24 травня 1993 року, ратифікованого постановою Верховної Ради України від 04.02.1994.

Пунктом 1 статті 48 Договору встановлено, що за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, зокрема, рішення судів з цивільних справ.

Статтею 50 Договору передбачено, що рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо: 1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до частини першої статті 21 Договору дієздатність фізичної особи визначається законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа.

Статтею 22 Договору визначено, що якщо цей Договір не передбачає інше, при обмеженні в дієздатності або визнанні особи недієздатною компетентним є суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є особа, яка має бути обмежена в дієздатності або визнана недієздатною. Цей суд застосовує законодавство своєї держави. Якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнанні недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони. Якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони. У невідкладних випадках, суд, зазначений в пункті 2, може винести тимчасове розпорядження, необхідне для охорони цієї особи або її майна. Копії цих розпоряджень пересилаються відповідному суду тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа.

Отже, Договором, зокрема, визначено, що компетентним у розгляді справи щодо визнання громадянина України, який проживає на території Республіки Польща, недієздатним компетентним є суд України, який застосовує законодавство своєї держави.

Водночас Договором передбачено альтернативу, зокрема, якщо суд Республіки Польща встановить, що є підстави для визнання недієздатним громадянина України, який мешкає у Республіці Польща, та повідомить про це відповідний суд України, який надасть право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, то суд Республіки Польща може провести справу про визнання особи недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, але тільки в тому разі, якщо причина визнання недієздатною передбачається також законодавством України.

З метою виконання зазначеного судового доручення іноземного суду, було зроблено запит до керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для надання інформації щодо перебування в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільної справи про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: м. Краматорськ.

Листом від 03.04.2025 року керівником апарату суду повідомлено, що за результатами перевірки ЄДРСР, станом на 03.04.2025 відсутні відомості щодо розгляду питання про визнання недієздатним чи обмежено дієздатним відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ураховуючи викладене та наявні матеріали даного доручення, керуючись положеннями Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 1993 року, з метою забезпечення прав та законних інтересів громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд вважає за можливе надати Окружному суду в м. Тарнів Республіка Польща право виконати подальші дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю недієздатним.

Керуючись статтею 39 ЦК України, статтями 295-300, 500 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Надати право Окружному суду в м. Тарнів Республіка Польща на виконання подальших дій щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю недієздатним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Білоусова