Справа № 354/286/25
Провадження № 2-з/354/8/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Ковалюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шлемко Г.І.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права виконання підготовчих та будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення

в с т а н о в и л а:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа № 354/286/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

02.04.2025 від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та/або третім особам проведення будь-яких підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :22:002:2533 розміром 0,35 га (с. Поляниця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область) до вирішення справи по суті та зобов`язати відповідача утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на продовження будівництва.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ним подано позов до ОСОБА_2 про припинення права виконання підготовчих та будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, оскільки дозвільні документи видані з порушенням законодавства та порушують його права. У разі продовження виконання підготовчих та будівельних робіт може бути завдано істотної шкоди позивачу та іншим особам, а також призведе до гарантованого унеможливлення виконання судового рішення в майбутньому. Вважає, що заборона виконання будівельних робіт не завдасть істотної шкоди відповідачу, проте дозволить зберегти права та інтереси позивача до вирішення справи.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,

який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

У абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову шляхом задоволення тотожних позову вимог є грубим порушенням положень частини десятої статті 150 ЦПК України. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі № 758/2776/21.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2023 у справі № 925/731/18 вказано, що «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів».

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Позивач звернувся з вимогою забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії та зобов`язати відповідача утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на продовження будівництва.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, предметом якої є припинення права виконання підготовчих та будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають до задоволення, оскільки задоволення таких фактично призведе до вирішення спору по суті без судового розгляду та суперечитиме ст.150 ЦПК України.

Окрім того, позивачем не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, які зазначені у клопотанні; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не надано пропозицій, щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подане клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки вимоги є необґрунтованими та тотожні вимогам позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК