справа № 399/311/25
провадження № 2-з/399/3/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Бурлака М.В., про забезпечення доказів шляхом призначення судово-психіатричної експертизи,

встановив:

Представник заявника звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом призначення судово-психіатричної експертизи поданою разом із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, в якій просила призначити судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_2 , наведено запропоновані запитання.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2023 у справі 399/74/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуна ОСОБА_1 . Строк дії рішення 2 р. з дня набрання рішенням законної сили. ОСОБА_2 і надалі страждає стійким хронічним психічним розладом у формі олігофренії в стані вираженої дебільності та психологічності та відповідно до свого психічного стану нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Має ІІ групу інвалідності з дитинства безтерміново.

Необхідність забезпечення доказів обґрунтовано тим, що заявником подане клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та відповідно до ч.8 ст. 300 ЦПК України на підтвердження обставин клопотання повинен подати висновок судово-психіатричної експертизи. Але, заявник не може ініціювати призначення такої експертизи та без ухвали суду отримати висновок експерта для встановлення психічного стану ОСОБА_2 .

Нормативно-правовим обґрунтування заяви зазначено ч.ч.1-3 ст. 116, ч.1 ст. 118, ст. 145, ст. 298, ч.2 ст. 299, ст.102-103 ЦПК України, ст. 21 ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», постанову Пленуму ВСУ від 28.03.1972 №3.

Тобто, заяву про забезпечення доказів подано на підставі ч.ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України - підстави та порядок забезпечення доказів.

Ознайомившись зі змістом поданого клопотання, дослідивши додані до нього документи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набутистатусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 117 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 1 статті 117 ЦПК України визначено, що саме зазначається у заяві про забезпечення доказів. Так, відповідно до зазначеної норми Закону у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема: - докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; - обґрунтування необхідності забезпечення доказів; - перелік документів, що додаються до заяви.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом призначення експертизи, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, чи клопотання про призначення експертизи, яке може бути подане учасником справи у відповідності до відповідних статей ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. А сам спосіб забезпечення судом доказів визначений ч.2 ст. 116 ЦПК України та зазначається заявником у заяві про забезпечення доказів з урахування конкретних обставин справи.

Враховуючи положення ч.1 ст. 116, п.5 ч.1 ст. 117 ЦПК України та обґрунтування заяви про забезпечення доказів, суд доходить висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та відповідно, що є необхідність забезпечення доказів. Жодних доказів до клопотання не додав.

Суд звертає увагу, на те, що за правовою природою клопотання про забезпечення доказів подане в порядку ст. 116 ЦПК України не є клопотанням про витребування доказів, чи клопотанням про призначення експертизи вимоги до яких визначені ЦПК України.

При цьому, заявником не подано клопотання про призначення експертизи та не додано до нього доказів неможливості подати до клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною висновок судово-психіатричної експертизи на підтвердження обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ч.4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог ст. 117 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищезазначене та те, що заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, суд доходить висновку, що заява про забезпечення доказів необґрунтована та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Бурлака М.В., про забезпечення доказів шляхом призначення судово-психіатричної експертиза повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 пп. 15 п.1 розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко