Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3786/24
Провадження № 2/376/458/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Гіптенко Є.О.

розглянувши в залі суду м.Сквири Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сквирська міська рада Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті останньою відкрилась спадщина на нерухоме майно в тому числі на земельну ділянку площею 2,6600 га, кадастровий номер 0:04:003:0007, розташована в с.Шаліївка Білоцерківського району Київської області. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як дочки покійного. Позивач у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №71401452 від 08.02.2023 ОСОБА_3 за життя залишив два заповіти, посвідчені Шаліївською сільською радою Сквирського району від 20.05.2011 реєстровий №79 та від 04.01.2012 реєстровий №4. Останнім заповітом від 04.01.2021 своє майно покійний заповів позивачу та відповідачу. Однак попереднього заповіту від 20.05.2011 Шаліївська сільська рада надати не може у зв`язку з відсутністю інформації про його реєстрацію. Тому оформити спадкові права нотаріус не має можливості, оскільки не має змоги встановити зміст та коло спадкоємців за заповітом від 20.05.2011. Основну частину спадкового майна ОСОБА_2 рішенням Сквирського районного суду Київської області від 03.10.2024 визнала право власності за собою. Неоформленю залишилась вищевказана земельна ділянка. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,6600 га, кадастровий номер 0:04:003:0007, розташовану в с.Шаліївка Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання по справі позивач та її представник - адвокат Шевчук Ю.І. не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити.

Відповідач та її представник - адвокат Кабула І.Ю. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході проведення підготовчого судового засідання в порядку ч.7 ст. 81, ч.6 ст. 84 ЦПК України було витребувано в Третій білоцерківській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 . Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження в ході розгляду справи не було.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .(а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є донькою покійного ОСОБА_3 (а.с.8-9)

З довідки Сквирської міської ради за №41 від 02.02.2023 вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб крім померлого не було.

У встановлений законом строк, 08.02.2023 позивач та відповідач звернулись до Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №113406 від 11.10.2004, ОСОБА_3 в тому числі належала земельна ділянка, площею 2,6600 га, кадастровий номер 0:04:003:0007, розташована в с.Шаліївка Білоцерківського району Київської області.(а.с.15-18)

Обоє спадкоємців звернулись з заявами про прийняття спадщини саме за законом, оскільки відмовилися приймати її на підставі заповіту, складеного 04.01.2012 покійним ОСОБА_3 .

Разом з тим, позивачу державним нотаріусом Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори постановою від 04.12.2024 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №71401452 від 08.02.2023 ОСОБА_3 за життя залишив два заповіти, посвідчені Шаліївською сільською радою Сквирського району від 20.05.2011 реєстровий №79 та від 04.01.2012 реєстровий №4. Останнім заповітом від 04.01.2021 своє майно покійний заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Однак попереднього заповіту від 20.05.2011 Шаліївська сільська рада надати не може у зв`язку з відсутністю інформації про його реєстрацію. Тому оформити спадкові права нотаріус не має можливості, оскільки не має змоги встановити зміст та коло спадкоємців за заповітом від 20.05.2011 та в спадковому реєстрі відсутні відомості про скасування першого заповіту.

За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав та отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Інших спадкоємців, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні не має.

Відповідач ОСОБА_2 рішенням Сквирського районного суду Київської області від 03.10.2024 по справі №376/2443/24 визнала за собою право власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , рішення набралдо законної сили. (а.с.21-25)

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частина 1ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 набув прав власника на спірну земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю і та обставина, що у спадкодавця виявилось два діючих заповіти цього факту не спростовує і не позбавляє позивача права на оформлення спадщини за законом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1217, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сквирська міська рада Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення тованого сільськогосподарського виробництва площею 2,6600 гектарів, кадастровий номер :04:003:0007, що розатшована в с.Шаліївка Білоцерківського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г.Батовріна