РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/376/24

Провадження №2/458/18/2025

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача адвокат Жукровський Я.І.

треті особи: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області,

приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш Микола Миколайович, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

встановив:

11.04.2024 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М., в якій просить виключити зі Спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту (номер у спадковому реєстрі 60715051, номер у реєстрі нотаріальних дій 32) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 21.03.2017 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченого секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Юсипович С.С.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживав в житловому будинку у АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Її брат ОСОБА_7 нотаріально відмовився від спадщини батька, інших спадкоємців, в тому числі, які мають на обов`язкову частку в спадщині немає. Спадщину вона прийняла на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті батька проживала разом із ним. З метою оформлення спадкових справ 15.11.2022 звернулася до приватного нотаріуса Самбірського нотаріального округу Федаша М.М. за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено, оскілки вона не представила правовстановлюючих документів на право власності на спадкове нерухоме майно. Також, їй стало відомо, що на ім`я відповідача ОСОБА_2 складено заповіт від імені її батька ОСОБА_4 на спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, який було задоволено. Позивач вказує, що цей заповіт посвідчений 21.03.2017 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Юсипович С.С. від імені її батька ОСОБА_4 на користь його дочки, а відповідача в справі ОСОБА_8 , що є порушенням ст. 9 Закону України «Про нотаріат» і у зв`язку з цим такий заповіт є нікчемним. Нікчемний правочин є недійсним у силу закону, а тому є підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 21.03.2017 від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти позову, вважає такий необґрунтованим, а підстави позову недоведеними. Так, позивач у позовній заяві покликається на положення ст. 9 Закону України «Про нотаріат» стосовно встановлених обмежень у вчиненні нотаріальних дій. Разом з тим, до позовної заяви не додано належних доказів, які б могли підтверджувати вказані обставини. При цьому, відповідач вважає, що позивач обрала неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав і законних інтересів, оскільки відповідно до Порядку державної реєстрації заповітів, спадкових договорів і заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі та Положення про Спадковий реєстр не передбачає такої дії як виключення запису із спадкового реєстру.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Суд своєю ухвалою від 15.04.2024 позовну заяву залишив без руху та позивачу надав строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.04.2024 позивач усунула недоліки позовної заяви та через систему "Електронний суд" подала заяву про долучення доказів.

Суд своєю ухвалою від 22.04.2024 відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

05.06.2024 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Жукровський Я.І. через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

06.06.2024 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала до суду заперечення на клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

10.06.2024 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала до суду відповідь на відзив.

Суд своєю ухвалою від 04.09.2024 витребував докази в справі.

30.09.2024 на виконання ухвали суду від 04.09.2024 від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. надійшли письмові докази.

Суд своєю ухвалою від 03.10.2024 відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Жукровського Я.І. про залучення ОСОБА_7 в якості третьої особи, якане заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

12.11.2024 представник відповідача адвокат Жукровський Я.І. через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить надати сторонам строк три місяці для укладення мирової угоди.

Суд своєю ухвалою від 12.11.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

12.11.2024 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала до суду заперечення на заяву про надання сторонам тримісячного строку для укладення мирової угоди, однак, в той час, для врегулювання вказаного спору не заперечує проти надання відповідачу строку для укладення мирової угоди строком один місяць.

09.01.2025 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала до суду додаткові пояснення у справі.

10.03.2025 позивач ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" подала заяву, в якій просила допитати свідка ОСОБА_9

26.03.2025 суд ухвалив протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що позивач не вказала повних відомостей про свідка, зокрема, ім`я та по батькові, місце проживання.

Вступне слово учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, через систему "Електронний суд" подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує з підстав та мотивів, які викладені в позовній заяві, заявах по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Жукровський Я.І. заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснив, що позивач ОСОБА_1 не довела жодним належним та допустимим доказом, що заповіт складено з порушенням вимог законодавства. Обґрунтування позову побудовано на припущеннях, а саме, що позивач набула права власності на спадщину, однак таке не відповідає дійсності, тому що постанова приватного нотаріуса Федаша М.М. від 25.08.2023 про відмову у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не була нею оскаржена в установлено законом порядку. Таким чином, позивач не могла реалізувати своє право на спадкування. Відсутні відомості про будь-які позови позивача про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строки звернулася до приватного нотаріуса Федаша М.М., який на підставі рішення Турківського районного суду від 12.10.2023 відкрив спадкову справу та вніс відповідні відомості до Державного реєстру. Однак, відповідач й досі не надала нотаріусу всіх належних правовстановлюючих документів, оскільки такі документи на спірний житловий будинок відсутні. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність родинних відносини між заповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , як особою, яка посвідчила спірний заповіт, а тому такі доводи позивача безпідставні та нічим не доведені. Крім, цього в матеріалах справи є лист приватного нотаріуса Федаша М.М., з якого видно, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян не встановлено родинних відносин між такими особами, що також спростовує доводи позивача.На його переконання, спосіб реалізації виконання позовної вимоги є неможливою, оскільки відповідно до Порядку державної реєстрації заповітів, спадкових договорів і заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі та Положення про Спадковий реєстр не передбачає такої дії як виключення запису із спадкового реєстру. Вважає, позов необґрунтованим та недоведеним позивачем, тому просив у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не прибув, через систему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. в судове засідання не прибув, через систему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без його участі.

Свідок ОСОБА_10 відмовилась давати показання в суді на підставі ст. 63 Конституції України.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Як видно з копії паспорта № НОМЕР_1 від 30.10.2018, орган що видав 4640 на ім`я гр. ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження с. Явора Турківський район Львівська область.

Згідно з копією Витягу з реєстру Турківської територіальної громади від 23.01.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідно до повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження №1 від 24.01.2023 позивач ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

15.09.2016 Турківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 , про що складено відповідний актовий запис за №49, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.09.2018.

Відповідно до повного витягу з ДРАЦСГ про смерть № 5 від 24.01.2023, ОСОБА_6 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис про смерть №536 від 18.11.2022 Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Як видно з копії довідки виданої старостою сіл Явора, М. Волосянка, Стоділка виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області В.В. Яворським від 24.01.2023 №65, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . На день його смерті, разом із ним постійно були зареєстровані такі особи: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , брат ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Від імені ОСОБА_6 виконавчим комітетом Явірської сільської ради Турківського району Львівської області або старостою сіл Явора, М. Волосянка, Стоділка не було посвідчено заповіт.

Відповідно до копії довідки №64 від 23.01.2023 виданої старостою сіл Явора, М. Волосянка, Стоділка виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області В.В. Яворським, згідно із записами погосподарської книги №2 номер погосподарського обліку 0104511 ст.240 за 2016-2023 власником житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будівництво цього будинку здійснювалося на земельній ділянці, яка була надана ОСОБА_6 згідно з рішенням №611 Явірської сільської ради 13-сесії від 25.06.2009.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№ 344128576 від 25.08.2023, видно, про те, що відомості щодо права власності, інших речових прав, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Як видно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 71245475 від 24.01.2023 після смерті ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. заведено спадкову справу № 09/2023 номер у спадковому реєстрі 70176475.

З матеріалів спадкової справи № 09/2023, яка заведена 24.01.2023 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , видно, що 24.01.2023 ОСОБА_19 звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 24.01.2023 звернувся із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 . 25.08.2023 ОСОБА_19 звернулася із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 25.08.2023 № 139/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті її батька ОСОБА_6 , оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку разом з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спадкодавцю ОСОБА_6 .

З копії повторного свідоцтва про народження, виданого 03.05.2023 Турківським ВДРАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, видно, що відповідач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько стоїть запис ОСОБА_4 , а в графі мати ОСОБА_20 .

05.05.1996 Явірською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_23 , про що складено відповідний актовий запис за №3, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане 04.01.2019 виконавчим комітетом Явірської сільської ради Турківського району Львівської області, видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя 21.03.2017 ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчено 21.03.2017 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області С.С. Юсипович та зареєстровано в реєстрі за №32, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на день його смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 47890620 від 29.05.2017) Львівською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» проведено реєстрацію заповіту, номер в спадковому реєстрі 60715051, номер в реєстрі нотаріальних дій 32.

Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 03.05.2023 № 74/02-31, ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України рекомендовано звернутись до суду із позовом про надання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька.

З матеріалів спадкової справи № 02/2024, яка заведена 09.01.2024 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видно, що 09.01.2024 ОСОБА_2 звернулася в установлений судом строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області від 12.10.2023 (справа № 458/766/23), яке набрало законної сили 14.11.2023 про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (перевірено судом за допомогою відомостей з ЄДРСР за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/114101870).

З відповіді Турківської міської ради Самбірського району Львівської області №540/02-17 від 14.03.2024 на запит ОСОБА_1 від 01.03.2024 видно, що відповідно до рішення 1-ї сесії Явірської сільської ради Турківського району Львівської області 7-го скликання від 20.11.2015 №3 на посаду секретаря Явірської сільської ради Турківського району Львівської області обрано ОСОБА_10 , яка працювала на даній посаді в органі місцевого самоврядування у 2017 році, зокрема 21.03.2017 року. В журналі реєстрації заповітів, посвідчено заповіт від 21.03.2017, який зареєстрований за №32 від імені ОСОБА_4 . Запитувана інформація щодо отримання родинних зв`язків, дати народження, місця проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 є персональними даними, що відносяться до об`єктів захисту відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», тому не може бути надана.

Як видно з копії рішення 1-ї сесії Явірської сільської ради Турківського району Львівської області 7-го скликання від 20.11.2015 №3, Явірська сільська рада відповідно до п. 4 ст. 26 та п.1,4 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», про обрання секретаря сільської ради та на підставі протоколу лічильної комісії №3 сесія сільської ради вирішила обрати секретарем сільської ради ОСОБА_10 жительку с. Явора, депутата виборчого округу №3.

Як видно з відповіді приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. № 38/01-16 від 05.02.2024 на запит ОСОБА_1 від 31.10.2023, приватним нотаріусом на виконання рішення Турківського районного суду від 12.10.2023, справа №458/76/23, яке набрало законної сили 14.11.2023 та на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від гр. ОСОБА_2 від 09.01.2024, відкрито спадкову справу №02/2024 після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході здійснення провадження у спадковій справі перевірялась інформація, викладена у листах ОСОБА_1 від 02.09.2023 та листі-повідомлення без дати, який надійшов 31.10.2023. За пошуком даних в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не підтвердилась інформація щодо родинних стосунків «батько-дочка» між заповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та особою, яка посвідчила заповіт ОСОБА_10 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області. Також, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не встановлено родинних стосунків «рідні сестри» між ОСОБА_10 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області, яка посвідчувала заповіт від 21.03.2017 та особою зазначеною в заповіті.

Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо застосування наслідків нікчемного правочину, а саме заповіту.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту її спадкових прав є посвідчення оспорюваного заповіту особою, яка є дочкою заповідача, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про нотаріат».

Відповідач заперечує позов, у зв`язку з недоведеністю обставин, на які покликається позивач як на підставу позову, а саме, недоведеність родинних відносин між особою, яка посвідчила заповіт та заповідачем; обрання позивачем неналежного способу захисту порушених прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У ході розгляду справи суд з`ясував, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , як вказує позивач, входить право спадкодавця на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Заповіту ОСОБА_6 не складав, отже спадкування здійснюється за законом.

Постановою від 25.08.2023 № 139/02-31 приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/1 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок відмовив позивачу в оформленні спадкових прав. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за законом.

Як з`ясував суд, з таким позовом ОСОБА_1 до суду не зверталась.

Суд також встановив, що відповідач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя 21.03.2017 ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на день його смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як видно з заяви ОСОБА_2 , поданої приватному нотаріусу Федашу М.М. від 09.01.2024 про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , спадковим майном, що залишилось на день смерті батька, є: житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

З матеріалів № 02/2024, яка заведена приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. 09.01.2024 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видно, що на час розгляду справи судом нотаріусом не видавалось Кулинич О.С. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а також нотаріус не виносив постанови про відмову у видачі такого Свідоцтва.

Як пояснив представник відповідача адвокат Жукровський Я.І., це пов`язано з розглядом цієї цивільної справи в суді.

Позивач ОСОБА_1 , дізнавшись, що на будинковолодіння, яке вона має намір успадкувати за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , її дід ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я його дочки ОСОБА_2 (відповідач), звернулась до суду з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину цього заповіту, оскільки такий посвідчено секретарем Явірської сільської ради Юсипович С.С., яка є дочкою заповідача ОСОБА_4 .

Загальні вимоги до форми заповіту визначені у ст. 1247 ЦК України, згідно з положеннями якої, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Аналогічну норму за своїй змістом містить також і п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат».

Згідно зі ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Порядок посвідчення заповіту визначений Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 (далі - Порядок).

Так, згідно з п. 1.1 Порядку, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено ст. 37 Закону України «Про нотаріат».

При вчиненні нотаріальних дій посадові особи органу місцевого самоврядування діють відповідно до Порядку, за змістом п. 1.2 якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Згідно з вимогами розділу 3 п. 1 п.п. 1.1., 1.4., 1.6. Порядку - посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог ст. 1247,1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов`язана роз`яснити заповідачу зміст ст.1241,1307 ЦК України, про що зазначається в тексті заповіту.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 466/9242/21, провадження № 61-4349св23 зазначено, що зміст ч. 1 ст. 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, зокрема у ст. 1247-1249, 1253 ЦК України.

Форма заповіту має бути письмова, а порядок його посвідчення - різний: насамперед нотаріусом з додержанням вимог ст.1248, 1249 ЦК України, посадовою особою органів місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України); іншими посадовими особами, зазначеними у ч. 1-6 ст. 1252 ЦК України, з додержанням вимог ч. 7 цієї статті.

Кваліфікація заповіту як нікчемного з підстав, які не передбачені ані ч. 1 ст. 1257 ЦК України, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує це вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту, оскільки сталася смерть заповідача.

У Постанові Верховного Суду від 09.01.2019 у справі № 759/2328/16 зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

У постанові Верховного Суду від 20.11.2023 у справі № 518/1249/14-ц, провадження № 61-2627св23 зазначено, що для того, щоб заповіт був дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, він повинен бути посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншого органу місцевого самоврядування. Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та довіреності на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.

Отже, нікчемний заповіт заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

У цій справі суд встановив, що спірний заповіт було посвідчено 21.03.2017 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області С.С. Юсипович та зареєстровано в реєстрі за №32.

Заповіт складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем ОСОБА_4 , що відповідає вимогам ст. 1247,1251 ЦК України.

Заповіт складено в двох примірниках, один із яких залишився на зберігання в справах Явірської сільської ради, а другий видано заповідачу. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено.

Заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75369240 від 09.01.2024, яка міститься в матеріалах спадкової справи №02/2024 заведеної приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. від 09.01.2024, після смерті ОСОБА_24 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 визначила як підставу позову ту обставину, що оспорюваний заповіт посвідчено секретарем Явірської сільської ради Юсипович С.С., яка є дочкою заповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши подані суду докази, встановивши конкретні обставини у цій справі, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не довела належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так, позивача не подала суду жодного доказу на підтвердження тої обставин, що особа, яка посвідчила спірний заповіт - секретар Явірської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_10 є дочкою заповідача ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що родинні відносини - кровний зв`язок між людьми за певним ступенем споріднення і такими особами є батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра, двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник.

Родинні відносини можуть бути встановлені та підтвердженні такими документами як: паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про зміну імені, витяги з реєстру актів цивільного стану щодо актових записів.

У разі відсутності документів про підтвердження родинних відносин їх підтвердження здійснюється в судовому порядку.

Позивач не подала суду відповідних правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтв про народження, які б давали суду підстави встановити наявність родинних відносин як батька і дочки заповідача ОСОБА_4 та особи органу місцевого самоврядування секретаря Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Юсипович С.С.

Суду не подано також відомостей про встановлення такого факту родинних відносин в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, окрім іншого, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; (п. 3,4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України)

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У ході судового розгляду справи, позивач ОСОБА_1 не клопотала перед судом про витребування від уповноважених державних органів, зокрема, відділу державної реєстрації актів цивільного стану, доказів (свідоцтв про народження тощо), або ж від відповідача, які б підтвердили родинні відносини як батька і дочки заповідача ОСОБА_4 та особи органу місцевого самоврядування секретаря Явірської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_10 , яка посвідчила оспорюваний заповіт.

З урахуванням принципу змагальності та забезпечення збереження об`єктивності та неупередженості суду, підстав для витребування таких доказів судом самостійно встановлено не було.

Свідок ОСОБА_10 , про допит якої клопотала позивач, у судовому засіданні відмовилась давати показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Водночас, як видно з відповіді приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. № 38/01-16 від 05.02.2024 на запит ОСОБА_1 від 31.10.2023, за пошуком даних в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не підтвердилась інформація щодо родинних стосунків «батько-дочка» між заповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та особою, яка посвідчила заповіт ОСОБА_10 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області. Також, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не встановлено родинних стосунків «рідні сестри» між ОСОБА_10 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області, яка посвідчувала заповіт від 21.03.2017 та особою зазначеною в заповіті.

Інших доказів суду подано не було.

Відтак, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами підстави її позову, а саме обставини, що оспорюваний заповіт, посвідчений особою органу місцевого самоврядування секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області Юсипович С.С. від імені заповідача ОСОБА_4 , який є її батьком, що згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про нотаріат» є прямою забороною для посвідчення такого заповіту.

Щодо заперечень відповідача про те, що позивач обрала неналежний спосіб захисту, оскільки не просить визнати заповіт нікчемним чи недійсним, то суд відхиляє такі як безпідставні, оскільки як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.06.2019 у справу № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18, визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Водночас Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Отже, з урахуванням такої правої позиції Верховного Суду, у цій справі позивач ОСОБА_1 обрала належний спосіб захисту своїх прав.

Однак, враховуючи те, що позивач не подала суду жодного доказу на підтвердження підстави позову, тому в задоволенні такого необхідно відмовити за недоведеністю.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати в цій справі, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, складаються з судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати у вигляді сплаченого за подання позовної заяви судового збору в розмірі 1211,20 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш Микола Миколайович, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Турківська міська рада Самбірського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 82500, м. Турка, вул. Січових Стрільців, буд. 62, Самбірський район, Львівська область, );

Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш Микола Миколайович (адреса місцезнаходження: 82500, м. Турка, вул. Січових Стрільців, буд. 23 А, Самбірський район, Львівська область).

Рішення суду складено та підписано 07.04.2025.

Суддя О.І. Кшик