ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/178/25 Справа № 212/4477/24 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, заяву представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» - адвоката Зарівної Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №212/4477/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» заборгованість з управління та утримання будинків і споруд та прибуткових територій за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 19.07.2019 року по 31.03.2024 року в сумі 13 010, 79 грн., суму індексу інфляції 5043,18 грн., 3% річних 1108, 39 грн., а всього 19 162 гривень 36 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» витрати на оплату судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. Та витрат на правову допомогу у розмірі 2000, 00 гривень.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2024 року задоволена заява представника позивача Зарівни С.В., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржив рішення в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2024 року залишені без змін.

25 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» адвоката Зарівної С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначали, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідача на рішення та додаткове рішення стороною позивача були заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 8 000 грн., які у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги потрібно стягнути з ОСОБА_1 . Зазначає, що після отримання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, останнім не було подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Вказує, що оскільки справа розглянута без участі сторін, то витрати на правничу допомогу склалися з послуг адвоката щодо складення відзиву на апеляційну скаргу на суму 4 000 грн. З метою стягнення судових витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано договір про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» та адвокатом Зарівною С.В. від 05.11.2024, Акт прийому-здачі наданих послуг від 18.02.2025 на суму 4 000 грн., що підтверджує факт вчинення адвокатом дій на користь Товариства відповідно до умов договору про надання професійної правничої допомоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що заява представника позивача Зарівної С.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, матеріалами справи встановлено, що розгляд апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2024 року було проведено Дніпровським апеляційним судом в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 18 лютого 2025 року, повне судове рішення виготовлено 18 лютого 2025 року.

З відзиву на апеляційну скаргу відповідача встановлено, що сторона позивача зазначала, що останній очікує понести в Дніпровському апеляційному суді судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Згідно положень ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених відповідачем витрат на правничу допомогу надійшла до Дніпровського апеляційного суду у визначений ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденний строк.

Згідно ст.ст.15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись уразі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Представником позивача при подачі заяви про ухвалення додаткового рішення надано докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу по справі ОСОБА_1 , а також надано Договір про надання професійної правової/правничої допомоги від 05 листопада 2024 року, укладеного між адвокатом Зарівною С.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» Акт прийому здачі наданих послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги від 05.11.2024, складений 18.02.2025, відповідно якому вартість складення відзиву на апеляційну скаргу відповідача складає 4 000 грн. (а.с.180-183).

Станом на час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення від сторони відповідача заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення або клопотань про зменшення судових витрат не надходило.

Колегія суддів, беручи до уваги, що понесені стороною позивача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджені належними та допустимими доказами, які були подані суду своєчасно (заявлено відзиві на апеляційну скаргу) та заява подана протягом п`яти днів з дня ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, враховуючи відсутність клопотання відповідачів про зменшення судових витрат, вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» - адвоката Зарівної Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Вимоги представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» - адвоката Зарівної Світлани Володимирівни про стягнення витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», , вул.Руденка, 2, м.Кривий Ріг витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста