Справа № 172/2329/24
Провадження № 2/172/1023/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_3 вказує, що позивачка 15 березня 1994 року успадкувала від своєї матері згідно зі свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво про право власності посвідчене старшим державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 622. В свідоцтві зазначено, що воно видане на підставі заповіту, посвідченого Врубівською селищною радою Попаснянського району 13 листопада 1987 року та зареєстрованого в реєстрі за № 48. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, розташованих в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 2743 квадратних метра. На вказаній земельній ділянці знаходяться: один житловий будинок А-1, дерев`яний, житловою площею 46,1 кв. м, літня кухня Б дерев`яна, погріб В кам`яний, навіс Г дерев`яний, душ дерев`яний, навіс Е дерев`яний, гараж Ж шлак литий, навіс І дерев`яний, вбиральня Д дерев`яна, навіс М дерев`яний, сарай Н шлак литий, сарай П дерев`яний, навіс Р дерев`яний, інші спорудження № 1-6, І,ІІ дерев`яні, що належали померлій ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого Врубівською селищною радою 31.07.1987 року, реєстр № 31 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 18.08.1987 року, реєстр № 72. На свідоцтві про право власності за заповітом міститься реєстраційний штамп БТІ, згідно з яким садиба АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на 3/4 частини за громадянкою ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.03.1994 року, реєстраційний номер 622 та занесено в реєстрову книгу під № 72 від 24.03.1994 року. Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 будинок складається з 3 кімнат житловою площею 46,1 кв.м, у тому числі 1-а кімната 20,7 кв.м, 2-а кімната - 10,3 кв.м, 3-я кімната 0,7 кв.м, 4-а кімната 8,4 кв.м., кухня 4,7 кв.м, тамбур - 4,1 кв.м, коридор 4,2 кв.м, кладова - 3,5 кв.м, веранда 10,1 кв.м. Загальна площа будинку складає 50,8 кв.м. 1/4 частина житлового будинку належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідній тітці позивачки. Відносини позивачка з тіткою не підтримує та не знає які її наміри щодо своєї частини будинку. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . Також 28 серпня 2023 року, позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на житловий будинок. Однак, 19.10.2023 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69821301 мотивоване тим, що не можна підтвердити реєстрацію права власності на паперових носіях від КП БТІ в м. Попасна Луганської області у зв`язку з тим, що реєстратором було направлено запит до бюро технічної інвентаризації, що здійснювало проведення державної реєстрації до 01.01.2013 року про надання необхідної для проведення державної реєстрації інформації. Станом на момент прийняття рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій відомостей про зареєстровані права до 01.01.2023 року підприємством, що здійснювало державну реєстрацію таких прав, не надано. Оскільки позивачка має право на компенсацію за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, їй необхідно зареєструвати своє право власності на вказану вище частину житлового будинку, а іншим способом це зробити позивачка не має можливості, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за позивачкою право власності на 3/4 частини житлового будинку загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці 2743 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 20.01.2025 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, позивачку звільнено від сплати судового збору.

Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_1 15 березня 1994 року успадкувала від своєї матері згідно зі свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . На свідоцтві про право власності за заповітом міститься реєстраційний штамп БТІ, згідно з яким садиба АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на 3/4 частини за громадянкою ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.03.1994 року, реєстраційний номер 622 та занесено в реєстрову книгу під № 72 від 24.03.1994 року.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, розташованих в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 2743 квадратних метра. На вказаній земельній ділянці знаходяться: один житловий будинок А-1, дерев`яний, житловою площею 46,1 кв. м, літня кухня Б дерев`яна, погріб В кам`яний, навіс Г дерев`яний, душ дерев`яний, навіс Е дерев`яний, гараж Ж шлак литий, навіс І дерев`яний, вбиральня Д дерев`яна, навіс М дерев`яний, сарай Н шлак литий, сарай П дерев`яний, навіс Р дерев`яний, інші спорудження № 1-6, І,ІІ дерев`яні.

Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 будинок складається з 3 кімнат житловою площею 46,1 кв.м, у тому числі 1-а кімната 20,7 кв.м, 2-а кімната - 10,3 кв.м, 3-я кімната 0,7 кв.м, 4-а кімната 8,4 кв.м., кухня 4,7 кв.м, тамбур - 4,1 кв.м, коридор 4,2 кв.м, кладова - 3,5 кв.м, веранда 10,1 кв.м. Загальна площа будинку складає 50,8 кв.м.

1/4 частина житлового будинку належить ОСОБА_2 , яка в ході розгляду справи надала суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 і просить їх задовольнити.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області від 19.10.2023 року № 69821301 позивачці відмовлено у проведенні реєстраційних дій за її заявою. Рішення мотивоване тим, що не можна підтвердити реєстрацію права власності на паперових носіях від КП БТІ в м. Попасна Луганської області у зв`язку з тим, що реєстратором було направлено запит до бюро технічної інвентаризації, що здійснювало проведення державної реєстрації до 01.01.2013 року про надання необхідної для проведення державної реєстрації інформації. Станом на момент прийняття рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій відомостей про зареєстровані права до 01.01.2023 року підприємством, що здійснювало державну реєстрацію таких прав, не надано.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 3/4 частини житлового будинку загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці 2743 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк