Справа № 274/7352/24 Провадження № 2/0274/269/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.25 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , представником якого є ОСОБА_4 ,
простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 28.03.2025 р., яка ухвалою від 31.03.2025 р. була прийнята до розгляду, просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є повнолітньою та навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Її мати не може повноцінно забезпечити її інтереси, тому вона потребує підтримки від батька ОСОБА_3 , який має задовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований, а тому має можливість її утримувати.

ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не подала доказів на підтвердження частини обставин, на які вона посилається як на підстави позову, окремі твердження ОСОБА_1 у позовній заяві не відповідають дійсності, ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання малолітнього сина, має батьків, які потребують його постійної матеріальної підтримки.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом від 05.06.2006 р. про народження (а. с. 9), а також встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2022 р. у справі № 274/1756/22, яким розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яке набрало законної сили (а. с. 6).

ОСОБА_1 навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського на денній формі навчання, період навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р., що підтверджується довідкою від 15.08.2024 р. цього навчального закладу (а. с. 11).

ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 не подала доказів, які б вказували, що вона у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання потребує матеріальної допомоги.

Між тим, на думку Суду, очевидним є те, що навчання ОСОБА_1 перешкоджає їй працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від неї нести витрати у зв`язку з навчанням (придбавати необхідні для навчання речі та/або послуги), що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних для життя потреб.

Доказів на спростування цих очевидних обставин ОСОБА_3 не подав, а тому Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати повнолітню дочку ОСОБА_1 , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012", за період з травня 2022 р. по серпень 2024 р. отримував там регулярну заробітну плату у розмірі від 28 859,32 грн. до 50 726,56 грн. (нарахована), а також компенсацію за оренду житла, з його заробітної плати на підставі наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.05.2022 р. у справі № 274/1755/22 (а. с. 7 8) утримувалися аліменти у розмірі 1/3 частки на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою від 27.09.2024 р. Товаристві з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг 2012", (а. с. 49).

Після сплати податків та інших обов`язкових платежів, а також аліментів у власності ОСОБА_3 залишалося від 18 078,20 грн. до 29 814,52 грн.

ОСОБА_3 не подав доказів, які б вказували, що його заробітна плата на даний час є меншою, ніж була у період з травня 2022 р. по серпень 2024 р.

При цьому з заробітної плати ОСОБА_3 після досягнення ОСОБА_1 повноліття стягнення аліментів на її утримання припинилося, тобто зараз з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання лише ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, а тому у його власності залишається більше коштів, ніж це було у період з травня 2022 р. по серпень 2024 р.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 р. становить 3 028,00 грн. на місяць, тобто ОСОБА_3 щомісячно отримує від шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_1 .

Визначаючи розмір аліментів, які ОСОБА_3 має сплачувати на утримання дочки ОСОБА_1 , Суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначалося вище, навчання ОСОБА_1 перешкоджає їй працевлаштуватись, а тому її матеріальне становище є незадовільним.

У матеріалах справ відсутні докази, що ОСОБА_1 за станом здоров`я має потребу у регулярному лікуванні, зокрема, купувати ліки, на що вона посилається у позовній заяві.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_5 , працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АЗК Форсаж 1", за період з березня 2024 р. по серпень 2024 р. їй було нараховану заробітну плату у розмірі 63 277,04 грн., є інвалідом ІІІ групи, має обмеження щодо умов праці, що підтверджується довідкою про доходи, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗК Форсаж 1", довідкою від 15.04.2024 р. до акта у огляду медико-соціальною експертною комісією (а. с. 15, 14), а тому вона має можливість надання утримання дочці, але така можливість є обмеженою.

З наведеного раніше випливає, що після сплати податків та інших обов`язкових платежів, а також аліментів у власності ОСОБА_3 залишається більше, ніж 18 078,20 грн.

ОСОБА_3 посилається на те, що має батьків, які потребують його постійної матеріальної підтримки.

Те, що ОСОБА_3 має батьків, підтверджується свідоцтвом від 06.10.1979 р. про народження, довідками від 03.10.2024 р. про отримання його батьками пенсії за період з січня 2024 р. по вересень 2024 р. (а. с. 50, 51, 52).

Разом з тим, ОСОБА_3 не подано доказів, які б вказували, що його батьки потребують від нього постійної матеріальної підтримки.

Надані ОСОБА_3 довідки від 03.10.2024 р. про отримання його батьками пенсії за період з січня 2024 р. по вересень 2024 р. вказують лише на розмір пенсії, які вони отримують, та не містять даних про будь-які інші їхні доходи, зокрема, що такі доходи відсутні, а тому достовірно не свідчать про те, що його батьки потребують матеріальної підтримки.

Крім того, навіть якби ОСОБА_3 довів, що його батьки потребують постійної матеріальної підтримки від нього, то це не означало б, що він їм таку підтримку дає: ним не подано доказів надання батькам грошових коштів, купівлі товарів та послуг тощо.

За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_3 має сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, що, якщо брати до уваги наведений вище розмір грошових коштів, який залишається у власності ОСОБА_3 після сплати податків та інших обов`язкових платежів, а також аліментів, складатиме у середньому більше, ніж розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 р. (3 028,00 грн. на місяць) щомісячно, а тому не буде надмірним тягарем для ОСОБА_3 та буде вагомою матеріальною допомогою для ОСОБА_1 .

Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню (аліменти підлягають стягненню, починаючи від 19.09.2024 р.).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 926,20 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 19.09.2024 р. і до припинення ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 926,20 грн.

5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут