03.04.2025 Справа № 756/4831/24
Унікальний № 756/4831/24
Провадження № 2/756/344/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 31 250,00 грн, а також судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Кредитний договір № 4-1 від 16 червня 2023 року, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн строком на 150 днів зі сплатою 3,5% щоденно за користування кредитними коштами.

Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 31 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26 250,00 грн - заборгованість по процентам.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Також просила розстрочити виконання рішення суду строком на 6 (шість) місяців, оскільки на момент розгляду справи її дохід мінливий та нерегулярний і тому сплатити всю суму заборгованості одним платежем відповідач не зможе.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Кредитний договір № 4-1 від 16 червня 2023 року, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн строком на 150 днів зі сплатою 3,5% щоденно за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд установив, що відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за Кредитним договором № 4-1 від 16 червня 2023 року, внаслідок чого перед позивачем за вказаним договором у неї існує заборгованість в сумі 31 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26 250,00 грн - заборгованість по процентам.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зв`язку з чим, враховуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд уважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

У судовому засіданні відповідач просила розстрочити виконання позовних вимог на 6 (шість) місяців, оскільки вона на момент розгляду справи перебуває в скрутному матеріальному становищі, її дохід мінливий та нерегулярний, тому сплатити всю суму заборгованості відповідач одним платежем не зможе.

Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд уважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду зі стягнення загальної суми боргу та витрат на професійну правничу допомогу на 6 (шість) місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 5 375,00 грн.

Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд присуджує до повернення з державного бюджету на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн, оскільки відповідач є особою з інвалідністю другої групи.

Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 546, 549, 612, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. 61 Конституції України та керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 133, 137, 141, 267 ЦПК України, суд, -,

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (; юридична адреса: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 4) заборгованість за кредитним договором № 4-1 від 16 червня 2023 року у розмірі 31 250 (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) виконання рішення терміном на 6 (шість) місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 5 375 (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок кожного місяця на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (; юридична адреса: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 4).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а) повернути платнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (; юридична адреса: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 4) грошові кошти в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок - судового збору згідно платіжної інструкції № 1544 від 10.04.2024, який було сплачено на р/р НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя,- Белоконна І.В.