Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народились діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано в 2016 році за рішенням суду. Крім того, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старшій дочці сторін Євгенії виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання Державного університету «Житомирська політехніка».

На підставі наведеного позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з навчанням в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом та до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

15 січня 2025 року від представника відповідача адвоката Перегуди А. П. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що дочка сторін ОСОБА_4 не зареєстрована та фактично не проживає разом з матір`ю. Станом на дату надходження позову до суду Євгенія проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача. Починаючи з серпня 2024 року, ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні відповідача, який оплачує всі витрати дочки на проживання та навчання в м. Житомирі. Зокрема, 21 серпня 2024 року відповідач сплатив вартість навчання дочки в розмірі 9 000 гривень, а 11 січня 2025 року сплатив ще 3 000 гривень. Крім того, відповідач надає кошти дочці на її особисті потреби, що підтверджується переказами коштів на її банківський рахунок. У зв`язку з потребою в навчанні відповідач купив Євгенії ноутбук вартістю 32 600 гривень, а також смартфон вартістю 12 000 гривень. На думку представника відповідача, такі обставини свідчать про безпідставність вимог позивача, адже її права не порушені та не підлягають судовому захисту. На підставі наведеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

20 січня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Вйтовича М. С. надійшла відповідь на відзив. На спростування доводів відзиву представник відповідача зазначає, що дочка сторін ОСОБА_4 фактично проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є власністю батьків відповідача. ОСОБА_2 у вказаному будинку фактично не проживає, оскільки є військовослужбовцем та наразі проходить військову службу за межами м. Житомира. Надані відповідачем копії платіжних документів не можуть свідчити про надання ним матеріальної допомоги дочці ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням. Деякі з наданих відповідачем квитанцій є підтвердженням погашення заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Представник позивача адвокат Войтовий М. С. заявою від 31 березня 2025 року просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що він позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Перегуда А. П. у заяві від 31 березня 2025 року просить подальший розгляд справи проводити без його участі, а також просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась. У своїй заяві від 11 березня 2025 року ОСОБА_3 просить розгляд справи здійснювати без її участі та позов задовольнити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд установив, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

У шлюбі в них народились діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7, 8).

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 27 квітня 2016 року (справа № 296/12172/15-ц) шлюб між сторонами розірвано, а також ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі по 700 гривень на кожну дитину. Крім того, вказаним рішення суду місце проживання дітей визначено разом з матір`ю (а. с. 9-10).

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 04 червня 2019 року (справа № 296/5210/18) збільшено розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 06 листопада 2024 року (справа № 296/6392/24) змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2019 року в справі № 296/5210/18, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дочка сторін ОСОБА_4 досягла повноліття.

Копією довідки навчального закладу № 192/24 від 24 вересня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу навчання Державного університету «Житомирська політехніка» 4-го рівня акредитації, факультету педагогічних технологій та освіти впродовж життя, денної форми навчання, освітнього ступеня бакалавр, спеціальності 053 «Психологія» (Клінічна та реабілітаційна психологія). Навчання здійснюється на контрактній основі (а. с. 14).

15 серпня 2024 року між Державним університетом «Житомирська політехніка» та вступником ОСОБА_3 , її законним представником ОСОБА_1 укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти № 31.01-0306/Д-163-2024 (а. с. 67).

Крім того, 15 серпня 2024 року між навчальним закладом - Державним університетом «Житомирська політехніка» та ОСОБА_1 укладено Договір про оплату освітніх послуг, відповідно до умов якого загальна вартість навчання становить 120 000 гривень, тобто по 30 000 гривень за кожен навчальний рік за період з 2024 рік по 2028 рік. Відповідно до п. 2.5 цього договору замовних вносить плату за надання освітньої послуги помісячно (а. с. 68).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина врегульовано главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Постанова Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як уже встановлено судом, дочка сторін ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та на платній основі, стипендії не отримує, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків.

Судовим розглядом установлено, що станом на дату звернення до суду з цим позовом ОСОБА_3 не мала зареєстрованого місця проживання. Копією довідки Олевської міської ради № 2467 від 10 липня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації разом з дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13). Крім того, витягом з реєстру територіальної громади від 31 січня 2025 року підтверджено, що ОСОБА_3 31 січня 2025 року зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 123).

Також установлено, що ОСОБА_3 тимчасово проживала за адресою місця проживання батька: АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є батьком відповідача, повідомив, що після вступу до вищого навчального закладу ОСОБА_4 проживала разом з ним та його дружиною за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично ОСОБА_4 проживала з ними з 29 серпня 2024 року до 17 грудня 2024 року, а потім залишила вказане житло з власної ініціативи, повідомивши що буде проживати з подругою. На вихідні дні та на канікули ОСОБА_4 поверталась додому в м. Олевськ. Свідок зазначає, що його син (відповідач у справі) з серпня 2022 року не проживає в м. Житомирі, оскільки є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині, місце дислокації якої переважно на Сході країни. Також свідок повідомив, що відповідач сплачує вартість навчання дочки та надає кошти на її утримання.

На підставі наведеного суд установив, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Та обставина, що ОСОБА_4 тимчасово проживала разом зі своїми бабусею та дідусем, на думку суду, не може бути підставою для заперечення права позивача на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. У цьому контексті суд також ураховує, що договір про оплату освітніх послуг, що надаються ОСОБА_3 , укладений між навчальним закладом та ОСОБА_1 .

Досліджуючи матеріальне становище відповідача, суд установив, що ОСОБА_2 отримує регулярний дохід (грошове забезпечення) як військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , його дохід за І квартал 2024 року становив 178 197,8 гривень, за ІІ квартал 2024 року 109 187,83 гривень, за ІІІ квартал 2024 року 80 963,19 гривень. Наведене підтверджено відповіддю на запит державного виконавця від 28 січня 2025 року у виконавчому провадженні № 60384639 (а. с. 124).

Також установлено, що відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини свого заробітку щомісячно.

З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості достовірно встановити матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , оскільки види та розміри її доходів документально не підтверджені.

Суд ураховує, що на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням дочки у вищому навчальному закладі, позивач фактично надала лише докази вартості навчання, що становить 3 000 гривень на місяць. Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з навчанням повнолітньої дочки (наприклад, вартість гуртожитку, оренди житла, вартість комунальних послуг та ін.). Ураховуючи принцип змагальності сторін, у спірних правовідносинах саме на позивача покладено тягар доказування на доведення заявленого до стягнення розміру аліментів.

Разом з тим, суд ураховує, що витрати кожної людини на продукти харчування, проїзд та інші додаткові витрати для життя є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, оплачувати вартість мобільного зв`язку та Інтернету, а це потребує певних коштів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб працездатного віку становить 3028 гривень.

З наведеного слідує, що мінімальний розмір матеріального утримання, якого потребує повнолітня дочка сторін, становить 6 028 гривень щомісячно.

Аналіз досліджених судом матеріалів справи дає підстави для висновку, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_4 продовжує навчання у вищому навчальному закладі, який знаходиться у м. Житомирі, не працює (доказів іншого суду не надано), навчається на денній формі навчання та на платній основі, стипендії не отримує, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги батьків. Оскільки відповідач працює, отримує регулярний дохід, то він може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

Суд ураховує, що сторони (і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) надали докази, які в своїй сукупності підтверджують, що кожен з них бере участь у матеріальному утриманні дочки ОСОБА_4 . Зокрема, кожна зі сторін надала докази перерахування власних коштів на картковий рахунок дочки. Копією платіжної інструкції від 21 серпня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_2 сплатив ДУ «Житомирська політехніка» 9000 гривень за навчання ОСОБА_3 (а. с. 41). Відповідно до копії платіжної інструкції від 11 січня 2025 року ОСОБА_2 сплатив ДУ «Житомирська політехніка» 3000 гривень за навчання ОСОБА_3 (а. с. 53). В свою чергу, копією платіжної інструкції від 04 грудня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 сплатила навчальному закладу 3 000 гривень за навчання ОСОБА_3 (а. с. 96).

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що ОСОБА_3 перебуває на повному матеріальному утриманні батька, оскільки представлені суду письмові докази, покази свідка та пояснення представників сторін в своїй сукупності не дають підстав для такого висновку.

Також суд зазначає, що мінливість життєвих обставин, а також інших чинників (наявність/відсутність прихильності чи конфлікту між батьками та/чи між батьками і дитиною) може впливати на раніше досягнуті домовленості між сторонами щодо утримання дитини, яка продовжує навчання. А тому, суд, вирішуючи заявлений позов, ураховує принцип пріоритетності інтересів дитини, яка вправі розраховувати на стабільність виконання батьками обов`язку щодо участі у витратах на її навчання.

На підставі наведеного, враховуючи законні інтереси повнолітньої ОСОБА_3 , яка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги батьків, беручи до уваги вартість навчання дитини, рівність обов`язку батьків щодо матеріального утримання дітей, а також матеріальний стан відповідача, зокрема ту, обставину, що на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дочка, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/5 частки доходу відповідача щомісячно, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Визначаючи розмір аліментів у спірних правовідносинах, суд ураховує, що із заробітку відповідача відраховуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі частини заробітку, а тому сукупний розмір відрахування аліментів з його заробітку на утримання обох дітей становитиме 45 %.

На переконання суду, такий розмір аліментів буде достатніми для належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 182, 191, 198, 199, 200 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, починаючи стягнення з 01 листопада 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 04 квітня 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК