РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/11978/24

Провадження № 22-ц/4815/394/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструк С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Маринич В.В.,

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) учасників справи апеляційну скаргу Кременецього міського голови ОСОБА_2 , від імені якого діє Лихий Богдан Петрович, на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кременецького міського голови Смаглюка Андрія Миколайовича про визнання неправомірним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в :

26 червня 2024 року ОСОБА_3 , через свого представника Авдєєнка В.В., звернувся до суду з позовом до Кременецького міського голови Смаглюка Андрія Миколайовича, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження № 135-о від 06.06.2024.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Кременецького міського голови від 6 червня 2024 року № 135-О "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Стягнуто з Кременецького міського голови ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 року стягнуто з Кременецького міського голови ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, що будуть понесені ним на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень.

Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що з позовом не надано підтверджуючих документів про перерахування коштів на оплату професійної правничої допомоги, натомість суд зазначив, що такі витрати «будуть понесені», а не є понесеними та підтверджуються належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, тому яким чином суд прийняв рішення на підставі обставин, що не настали та які можуть настати в майбутньому незрозуміло.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховного Суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18. Указана судова практика є незмінною.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які будуть понесені ОСОБА_3 , представником позивача Авдєєнком В.В. надано: копію договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2024 року та детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги по справі №569/11978/24 від 06.12.2024 року.

За умовами п. 1.1 укладеного договору Адвокат взяв на себе зобов`язання надати замовнику професійну правничу допомогу, а саме підготувати, підписати та подати до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування розпорядження Кременецького міського голови №135-о від 06.06.2024 року та здійснювати представництво інтересів замовника у Рівненському міському суді у справі за підготовленим позовом.

Відповідно до п.3.1 Договору вартість послуг за даним договором становить 20000 гривень та підлягає оплаті на першу вимогу Виконавця після прийняття судом рішення по суті спору.

У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.

Згідно детального опису робіт адвокат підготував позовну заяву (3 години), відповідь на відзив (2 години), приймав участь у судових засіданнях (5 годин). Вартість роботи адвоката за 1 годину визначена у розмірі 2000 гривень.

Таким чином сторона позивача належними та допустимими доказами підтвердила розмір витрат на правничу допомогу.

Загальні заперечення щодо заяви про розподіл витрат на правничу допомогу не можуть бути правовою підставою для зменшення розміру цих витрат, так як принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).

За своїм змістом апеляційна скарга та додаткові пояснення представника відповідача не містять доводів про неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи. Відтак колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Авдєєнко В.В. про стягнення 20000 гривень витрат на правничу допомогу обґрунтовано задоволені місцевим судом.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кременецього міського голови ОСОБА_2 , від імені якого діє Лихий Богдан Петрович, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2025 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.