Справа 635/2647/25
Провадження 2/635/3782/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Якішина О.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно позовної заяви, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1270904 від 08.04.2025 р. відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Отже, сторони зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування на території юрисдикції Харківського районного суду Харківської області не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами альтернативної підсудності, встановленими ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Частиною 1 ст. 29 ЦПК України визначено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Виходячи із тлумачення ст. 29 ЦПК України та враховуючи роз`яснення, викладені у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, Верховний Суд визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні.

Як вбачається із позовної заяви, сторони є громадянами України та на цей час проживають у Німеччині.

Вказане свідчить, що на момент пред`явлення позову про розірвання шлюбу між громадянами України, сторони проживають за межами України, тому підсудність даної справи має визначатись у відповідності до ст. 29 ЦПК України Верховним Судом, до якого позивачка попередньо не зверталась.

З урахуванням наведеного, справа підлягає направленню до Верховного Суду для визначення підсудності відповідно до ч.1 ст.29 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.27,28,29,258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до Верховного Суду для визначення підсудності відповідно до ч. 1 ст.29 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Якішина