Справа №293/383/25
Провадження № 2/293/291/2025
УХВАЛА

08 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Збаражського О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №293/383/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 ОСОБА_1 звернулось до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовом ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. За змістом заяви, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису за №19572 від 21.08.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., що в межах виконавчого провадження ВП № 63126330, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 20947,05 гривень.

Одночасно з заявою про забезпечення позову, заявником подано клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та статусом багатодітної матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.04.2025 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, клопотанням про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені ч.1 ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст.133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору із заяв про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, складає 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України та частини першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, фізичної або юридичної особи при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Таким чином, законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому,статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Суд також враховує практику ЄСПЛ в питаннях звільнення від сплати судового збору як забезпечення доступу до правосуддя. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з проханням про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Аналіз клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані нею обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки документами, що підтверджують майновий стан особи можуть бути, окрім доданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, які містять інформацію про доходи заявника лише за два квартали 2024 року, зокрема, посвідчення багатодітної сім`ї, довідка про склад сім`ї, довідка про доходи за попередній календарний рік, довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, докази про відсутність рухомого і нерухомого майна, тощо.

З огляду на викладене, наведені заявницею доводи не дають достатніх підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу. Інші підстави, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для звільнення від сплати судового збору, судом не встановлені.

Таким чином заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст.153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявниці.

Керуючись ст.151-154 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявниці.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ