Справа № 948/1009/24
Номер провадження 2/948/93/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

у грудні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, в якій позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадкова справа. Позивачка є донькою померлої та єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину. До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2 окрім іншого майна входить земельна частка (пай), яка належала її померлому брату ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після його смерті не заводилась.

Також повідомила, що мамин та її брата батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після смерті сина ОСОБА_3 не приймав спадщину та не входить до кола спадкоємців, а тому ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину після померлого брата.

Разом з цим, позивачка зазначила, що розпаювання земель проводилося у 1995 р., ОСОБА_3 в 1991 р. був прийнятий у члени у КСП «Оріль», де і працював, а тому він має право на земельну частку (пай), яка вже запроектована для виділення йому, але за життя він не реалізував право на набуте ним право власності на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, але відповідне право було успадковане його сестрою ОСОБА_2 , яка на час смерті останнього проживала з ним за однією адресою та фактично прийняла спадщину в силу ст.1268 ЦК України та не заявила про відмову від неї.

06.09.2024 р. приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовська-Будігай В.В. було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку чи інформації, яка міститься в офіційних джерелах щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 .

За вказаних обставин, у позивачки існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (невитребуваний пай) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:007:0315 площею 3,6796 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області.

Зважаючи на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:007:0315 площею 3,6796 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 .

Ухвалою від 03.01.2025 року суд відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.49).

Ухвалою від 03.02.2025 суд витребував докази по справі (а.с.63).

07.03. 2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с.109).

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача адвокат Бульбах Н.М. подала клопотання з проханням судове засідання за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримали, представник відповідача сільський голова Коляндра М.П. подав клопотання про розгляд справи без участі представника Михайлівської сільської ради та одночасно повідомив, що сільська рада проти задоволення позову не заперечує (а.с.114,115).

Суд, враховуючи заяви сторін, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, дослідивши надані письмові докази.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , яка є мамою позивачки, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 29.02.2024 р., актового запису №90, свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 25.09.2009 р. (а.с.10,12).

Позивачка ОСОБА_1 після укладення шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с.11).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77626747 від 11.07.2024 р. вбачається, що приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовською - Будігай В.В. заведено спадкову справу №67/2024 після смерті ОСОБА_2 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , батько мами позивачки, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 29.05.2021 р., свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 28.05.2021 р. (а.с.11,14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який є братом мами позивачки, що стверджується копіями свідоцтв про смерть серія НОМЕР_5 від 29.05.2021 р. та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №2 від 08.10.2024 р. (а.с.16,17).

За інформацією з довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №216 від 31.05.2021 р. ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований і проживав за спільною адресою з ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_4 (а.с.18).

Відповідно до інформації Машівської державної нотаріальної контори від 06.02.2025 №44/01-16 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - відсутні (а.с.67).

Як убачається з матеріалів спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 донька померлої, вчасно прийняла спадщину та є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за закономпісля смерті матері ОСОБА_2 (а.с.70-108), яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_3 .

У відповідь на усне звернення позивачки приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовська Будігай В.В. повідомила, що станом на 06.09.2024 р. є наявні перешкоди у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_2 враховуючи факт відсутності документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку ч інформації, яка міститься в офіційних джерелах щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 . За вказаних обставин вона роз`яснила право на звернення до суду (а.с.20,21).

Відповідно до інформації наданої архівним відділом Полтавської РВА №01-39/95 від 10.12.2024 р. зазначено, що у книзі протоколів загальних зборів колгоспників колгоспу імені Леніна с. Ряське Машівського району Полтавської області за 1991 р., протокол №1 від 22.01.1991 р. записано, що слухали заяви, щоб прийняли в члени колгоспу, зокрема і ОСОБА_3 та було ухвалено прийняти в члени колгоспу згідно поданих заяв (а.с.24).

Згідно архівної довідки виданої КЗ «Машівський трудовий архів» Машівської селищної ради Полтавської області №198/011-11/1 від 26.10.2021 р. зазначено, що у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «ім. Леніна» та КСП «Оріль» Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області записано скільки днів відпрацював і яку отримував заробітну плату з 1990 1997 роки ОСОБА_3 (а.с.28).

Розпорядженням голови Машівської РДА Полтавської області №94 від 21.03.1997 р. «Про затвердження грошової оцінки сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність та власність земельної частки (паю) і її розміру в умовних кадастрових гектарах» затверджено грошову оцінку сільськогосподарських угідь, представлених у колективну власність КСП «Оріль» в розмірі 15649991 грн та затверджено вартість земельної ділянки (паю) в розмірі 18304 грн і розмір умовних кадастрових гектарах 4,21 га. Також даним розпорядженням надано згоду на виготовлення сертифікатів та право на земельну частку (пай) з внесенням в них показників, що зазначені в п.2 цього розпорядження (а.с.25).

Згідно з п.1 витягу з протоколу зборів власників земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП «Оріль» Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 13.01.200 4р. зазначено, що було вирішено затвердити місце розташування земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП «Оріль» (а.с.27).

За розпорядженням голови Машівської РДА №97 від 20.02.2004 р. «Про розгляд і затвердження проекту розташування земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП «Оріль», вказано затвердити проект розташування земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП «Оріль», яким передбачено місце розташування та розмір кожної з 817 земельних часток (паїв) загальною площею 3439,43 га; створення мережі під`їздних шляхів площею 19,89 га; за рахунок рільних земель; залуження земельної частки (паю) в сумі 45686,2 га та її площу в розмірі 4,21 кадастрових гектарів. Також визначено посвідчити право власності громадян на земельні частки (паї) державними актами на право власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.26).

За інформацією наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області №29-16-0.221-5817/2-24 від 17.12.2024 р. повідомлено, що за інформацією відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у відділі відсутня Книга реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видаються Ряськівської сільською радою Машівського району Полтавської області, а тому не можливо надати відомості про видачу такого сертифікату на право на земельну частку (пай) при паюванні земель КСП «Оріль» на ім`я ОСОБА_3 . Також зазначено, що відповідно до Додатку 1 до Державного акту №б/н Списку громадян членів КСП «Оріль» Машівського району, що є складовою частиною документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Оріль» Машівського району Полтавської області за №592 значиться гр. ОСОБА_3 (а.с.31).

За відомостями наданими виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02.1-25/1520 від 23.12.2024 р. повідомлено, що оригінали матеріалів паювання земель КСП «Оріль» в сільській раді відсутні. Разом з цим повідомлено, що згідно з наявною інформацією та відомостями, що створювались під час ведення обліку земель в адмінмежах Михайлівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області на ім`я ОСОБА_3 при паюванні земель КСП «Оріль» видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0105675, який зареєстрований 21.01.1998 р. за №350, але підтвердження про його отримання не збереглося. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Оріль» зберігається у сільській раді, але до нього відсутній список-додаток членів КСП. У списку громадян-членів КСП, який є додатком до рішення 8 сесії Ряськівської сільської ради від 25.02.2000 р. ОСОБА_3 включений за номером 605.

Згідно з проектом розташування земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП «Оріль», який затверджений Машівською РДА 20.02.2004 р. №97 ОСОБА_3 була передбачена ділянка № НОМЕР_6 , в Державному земельному кадастрі ділянка зареєстрована з кадастровим номером :00:007:0315 площею 3,6796 га. У переліку невитребуваних (неоформлених) земельних часток (паїв) ділянка ОСОБА_3 на даний час не обліковується (а.с.34).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 27.12.2024 р. значиться земельна ділянка кадастровий номер :00:007:0315 площею 3,6796 га, яка розташована на території Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.38-43).

Згідно з ч.1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК).

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Частинами 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року передбачено, що при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частина друга статті 23 ЗК України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. При цьому необхідно встановити чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

За матеріалами справи у Додатку 1 до Державного акту №б/н Списку громадян членів КСП «Оріль» Машівського району, що є складовою частиною документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Оріль» Машівського району Полтавської області за №592 значиться гр. ОСОБА_3 , який був членом КСП «Оріль» та працював у вказаному господарстві, а отже набув право на пай.

З цього часу вказане право ОСОБА_3 не оспорювалось та припинено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першої та третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до пункту 4.16. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 4.19. цього Порядку визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що у позивачки існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) ОСОБА_3 , належну до спадкових прав ОСОБА_2 , матері позивачки, відсутні, внаслідок чого позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) з кадастровим номером :00:007:0315, тобто ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої матері ОСОБА_2 та належним чином прийняла спадщину, має перешкоди в оформленні права власності на зазначене спадкове майно, а тому визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

задовольнити позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) з кадастровим номером :00:007:0315 площею 3,6796 га га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Михайлівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Молодіжна, 17, с. Михайлівка Полтавського району Полтавської область, .

Суддя С. М. Косик