Провадження № 6/357/42/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ільницька І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступник стягувача: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, у якій просив визнати виконавчий лист 2/357/3449/15 виданий 08 вересня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на примусове виконання рішення апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі № 357/10446/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року в сумі 28 337 доларів США 38 центів, яка складається з 14 650,37 доларів США непогашеного кредиту, 13 687,01 доларів США несплачених відсотків за кредитом та 209 449,99 грн пені таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 27 лютого 2008 року між ним та ВАТ КБ «Надра, правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено Кредитний договір № 40/П/13/2008/840, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 16 178,22 доларів США на придбання автотранспортного засобу та на витрати, пов`язані з його державною реєстрацією. Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року в сумі 28 337 доларів США 38 центів, яка складається з 14650,37 доларів США непогашеного кредиту, 13 687,01 доларів США несплачених відсотків за кредитом та 209 449,99 грн пені. 08 вересня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист№ 2/357Є3449/15 на примусове виконання даного судового рішення. 30 січня 2020 року виконавче провадження № 52401525 з примусового виконання даного рішення закінчено на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ ФК «Інвест Хаус» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року. 22 грудня 2020 року між ТОВ ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено договір факторингу № 124-22-12/20, за яким ТОВ ФК «Інвест Хаус» відступило ТОВ «Інком-Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року. 22 грудня 2020 року між ТОВ «Інком-Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Інком-Фінанс» відступило ОСОБА_2 право вимоги до ОСОБА_1 за договором № № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.17 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 17/02/2021 про врегулювання заборгованості, за яким припинено всі зобов`язання ОСОБА_1 за договором № № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, та згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 07 квітня 2025 року звернулися до суду із заявами, у яких просили суд розглядати справу за їх відсутності та підтримали заяву у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

27 лютого 2008 року між ним та ВАТ КБ «Надра, правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено Кредитний договір № 40/П/13/2008/840, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 16 178,22 доларів США на придбання автотранспортного засобу та на витрати, пов`язані з його державною реєстрацією.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року в сумі 28 337 доларів США 38 центів, яка складається з 14650,37 доларів США непогашеного кредиту, 13 687,01 доларів США несплачених відсотків за кредитом та 209 449,99 грн пені.

08 вересня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист№ 2/357Є3449/15 на примусове виконання даного судового рішення.

30 січня 2020 року виконавче провадження № 52401525 з примусового виконання даного рішення закінчено на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ ФК «Інвест Хаус» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

22 грудня 2020 року між ТОВ ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено договір факторингу № 124-22-12/20, за яким ТОВ ФК «Інвест Хаус» відступило ТОВ «Інком-Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

22 грудня 2020 року між ТОВ «Інком-Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Інком-Фінанс» відступило ОСОБА_2 право вимоги до ОСОБА_1 за договором № № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

17 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 17/02/2021 про врегулювання заборгованості, за яким припинено всі зобов`язання ОСОБА_1 за договором № № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

17 лютого 2021 року ОСОБА_2 було складено довідку, згідно з якою станом на 17 лютого 2021 року зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року виконані у повному обсязі у відповідності до договору № 17/02/2021 про врегулювання заборгованості від 17 лютого 2021 року. За договором № 17/02/2021 ОСОБА_1 вніс грошові кошти в сумі 5 100,00 грн, які зараховані в якості погашення заборгованості кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року. Таким чином заборгованість за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року відсутня, а зобов`язання, які визначені кредитним договором припинені.

25 лютого 2021 року ТОВ «Інвест Хаус» видано ОСОБА_1 довідку № 29, згідно з якою станом на 25 лютого 2025 року у ТОВ «Інвест Хаус» відсутні будь-які претензії до ОСОБА_1 та його поручителя ОСОБА_3 за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано законодавцем у Розділі VI ЦПК України.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви суд враховує, що в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року вказувалося на те, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: 1) видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); 2) коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; 3) видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; 4) помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; 5) видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; 6) пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Системний аналіз діючого законодавства передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак, наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Так, в даному випадку виконавчий лист було видано на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі №357/10446/15-ц, яке набрало законної сили, виконавчі листи відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні процесуальні підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, заявник вказує, що заборгованість за кредитним договором №40/П/13/20087/840 від 27 лютого 2008 року станом на 25 лютого 2025 року - відсутня, а зобов`язання, які визначені кредитним договором припинені саме за домовленістю сторін, поза межами виконавчого провадження, що підтверджується довідкою, наданою 17 лютого 2021 року новим кредитором ОСОБА_2 , з якої вбачається, що з моменту підписання договору про врегулювання заборгованості зобов`язання за Кредитним договором №40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року є припиненими в повному обсязі, а відтак ОСОБА_2 , як новий кредитор, не має до ОСОБА_1 , як поручителя, жодних претензій та вимог.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а також те, що зобов`язання за кредитним договором №40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року припинено 17 лютого 2021 року, шляхом укладенням Договору № 17/02/2021 про врегулювання заборгованості від 17 лютого 2021 року, тобто за домовленістю сторін поза межами виконавчого провадження, суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 258, 260, 353, 354, 432 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступник стягувача: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист 2/357/3449/15 виданий 08 вересня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на примусове виконання рішення апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі № 357/10446/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 40/П/13/2008/840 від 27 лютого 2008 року в сумі 28 337 доларів США 38 центів, яка складається з 14 650,37 доларів США непогашеного кредиту, 13 687,01 доларів США несплачених відсотків за кредитом та 209 449,99 грн пені таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко