Справа № 182/6206/24
Провадження № 2/0182/759/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом адвоката Авраменко Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який позивачу доводиться батьком. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з: 1/4 (однієї четвертої) частини квартири, загальною площею 61,0 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 березня 1996 року, виданого Південнотрубним заводом, згідно з розпорядженням (наказом) від 11 березня 1996 року № 2120 та зареєстровано у Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області і записано у реєстрову книгу за № 10-2120 т. Інші 3/4 (три четвертих) частки вищевказаної квартири належали ОСОБА_4 - дружині ОСОБА_3 , яка на час видачі свідоцтва мала прізвище « ОСОБА_5 », та дочці позивача ОСОБА_6 (кожній - по 1/4 частці). Станом на день смерті, ОСОБА_3 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується записами у будинковій книзі, яка ведеться за адресою: АДРЕСА_2 та відповіддю Відділу реєстрації та обліку громадян Нікопольської міської ради від 16.09.2024 року № РГ-1483/24 на запит ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. За час свого життя ОСОБА_3 спадковим майном не розпорядився та заповіту не залишив. На день смерті спадкодавця, його спадкоємцями були донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємці із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця, в передбачений законом строк не звернулись, так як вважали, що прийняли спадщину фактично, шляхом спільного проживання за вищевказаною адресою. Також, представник позивача зазначає, що право власності на 34/76 частини житлового будинку, в якому був зареєстрований на день своєї смерті ОСОБА_3 , належить його доньці, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2017 року, посвідченого Іопелем С.О. - приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 4586. Реєстрація права власності позивача на житловий будинок підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2017 року, індексний номер витягу: 100525753. Позивачка вважала, що, оскільки її батько ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований у житловому будинку, частка якого належить їй на праві власності, то вона як його донька відноситься до членів сім`ї першого ступеня споріднення, і приймає спадщину фактично, тому може звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у будь-який час. Крім того, позивачка, станом на день подання цієї позовної заяви, проживає та зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (одна четверта) частка якої належала її батькові ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 03.01.2023 року за номером витягу: 2023/00037160 та Довідкою від 02 жовтня 2024 року про склад сім`ї, виданої керівником ОСББ «ЛЕЛЕКА-58», яка містить дані про дату реєстрації ОСОБА_1 у зазначеній квартирі, а саме: з 14 листопада 1991 року і до тепер. Після смерті батька позивачки, вона і її матір мали намір переоформити спадкове майно на ОСОБА_4 - дружину спадкодавця. Але ОСОБА_4 дуже важко переносила втрату чоловіка, її емоційний та фізичний стан стрімко погіршився, що призвело до тяжкої та довготривалої хвороби матері позивачки. Тому через свою хворобу ОСОБА_4 не зверталась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після смерті обох батьків ОСОБА_1 довгий час перебувала в пригніченому та депресивному стані. До того ж, починаючи з березня 2020 року, в Україні діяли обмежуючі карантинні заходи та було зупинено перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом, що передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Також, як на підставу поважності пропуску строку, представник позивача посилається на те, що, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, який був неодноразово продовжений та діє на день подання даного позову. В 2024 році позивачка дізналася про те, що для прийняття спадщини після смерті батька, їй або її матері необхідно було звернутись до нотаріуса протягом 6 місяців від дня смерті спадкодавця. Відтак, позивачка звернулась до ОСОБА_7 - приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області на консультацію щодо оформлення прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 та 10 вересня 2024 року приватний нотаріус Іопель С.О. надав письмові роз`яснення із зазначенням наступного: « ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ваш батько, ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України, у разі прийняття спадщини, ви повинні були подати до нотаріальної контори заяву про її прийняття. Встановлений законодавством строк, згідно ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, у шість місяців з часу відкриття спадщини (дня смерті спадкодавиці) - ви пропустили. Згідно з ч.1 ст.1272 Цивільного кодексу України, ви вважаєтесь такою, що не прийняли спадщину. Для вирішення цього питання я, Іопель С.О., приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу, керуючись ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, пропоную Вам звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення додаткового строку, достатнього для подання Вами заяви про прийняття спадщини». Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном три місяці, з дня набрання рішення законної сили.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.50).

Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, на адресу суду від них надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.39-40).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 (а.с.11), ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 02 січня 2018 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Батьківство померлого ОСОБА_3 стосовно позивачки ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим міським бюро РАЦС м.Нікополя 25 липня 1972 року (а.с.6); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.10.2024 року, № витягу: 5, яким підтверджується зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » (а.с.7); свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , серії НОМЕР_4 (а.с.8) та свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (а.с.9). Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 (однієї четвертої) частини квартири, загальною площею 61,0 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 березня 1996 року, виданого Південнотрубним заводом, згідно з розпорядженням (наказом) від 11 березня 1996 року № 2120 та зареєстровано у Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області і записано у реєстрову книгу за № 10-2120 т (а.с.12-13). Інші 3/4 (три четвертих) частки вищевказаної квартири належали ОСОБА_4 - дружині ОСОБА_3 , позивачці, яка на час видачі свідоцтва мала прізвище « ОСОБА_5 », та дочці позивача - ОСОБА_6 (кожній по 1/4 частці). За час свого життя ОСОБА_3 спадковим майном не розпорядився та заповіту не залишив. На день смерті спадкодавця, його спадкоємцями були: донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено відповідний актовий запис № 1014 та видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_5 (а.с.10). Спадкоємці із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця в передбачений законом строк не звернулись, так як вважали, що прийняли спадщину фактично, шляхом спільного проживання за вищевказаною адресою. Також, як вбачається з матеріалів справи, право власності на 34/76 частин житлового будинку, в якому був зареєстрований на день своєї смерті ОСОБА_3 , належить його доньці ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2017 року, посвідченого Іопелем С.О. - приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 4586 (а.с.14-15). Реєстрація права власності позивача на житловий будинок підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2017 року, індексний номер витягу: 100525753. Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований у житловому будинку, частка якого належить позивачці по справі на праві власності. Позивачка як донька спадкодавця відноситься до членів сім`ї першого ступеня споріднення і приймає спадщину фактично. Окрім цього, позивачка станом на день подання цієї позовної заяви проживає та зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30). Тобто, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 03.01.2023 року за номером витягу: 2023/00037160 та Довідкою від 02 жовтня 2024 року про склад сім`ї, виданої керівником ОСББ «ЛЕЛЕКА-58», яка містить дані про дату реєстрації ОСОБА_1 у зазначеній квартирі, а саме: з 14 листопада 1991 року і до тепер. При цьому, в матеріалах справи містяться довідки та свідоцтва, які свідчать про те, що померлий перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , проте, за час свого життя, остання своїми спадковими правами не скористалась та до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав не звернулась. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, про що 26 квітня 2021 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 1014 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 . Як вбачається з матеріалів справи та, зокрема, зі спадкової справи, заведеної до майна померлого, позивачка 10 вересня 2024 року звернулась до Іопеля С.О. - приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - з заявою про прийняття спадщини, однак, отримала письмові роз`яснення, згідно з якими у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з причини пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду послались на те, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважної причини, а саме: з причини повномасштабної війни російської федерації проти України.

Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено у постанові нотаріуса, п.3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст.4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо Постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто, сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які, відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачка з поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 1272 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги адвоката Авраменко Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішення законної сили.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал