Провадження №2/639/559/25
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
секретар судового засідання Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до відповідача ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №477866-КС-002 про надання кредиту від 24.10.2023 в розмірі 65 487,87 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн..
Разом із позовом представник позивача просив про витребування у АТ КБ «Приватбанк» письмового доказу у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 24.10.2023 року (дата видачі кредиту) по 09.04.2024 року (дата закінчення терміну кредитування).
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.
Згідно супровідного листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 25.12.2024 року.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2024 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.
Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Призначено судове засідання.
Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ««Бізнес Позика» про витребування доказів - задоволено.
Витребуваноу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також виписку про рух коштів по даній картці з 24.10.2023 по 09.04.2024.
09 січня 2025 року на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення та виписка про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 24.10.2023 року по 09.04.2024 року.
Представник позивача Сімчук Я.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.04.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силуст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
24.10.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозиції (оферти) укласти договір №477866-КС-002 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0684, який направлено ТОВ «Бізнес Позика» позичальнику на його номер телефону, зазначений останнім у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с.30-34).
Також 24.10.2023 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0684 підписав паспорт споживчого кредиту у ТОВ «Бізнес Позика», в якому наявна інформація про умови кредитування, про орієнтовну загальну вартість кредиту, розмір комісії, про порядок повернення кредиту (а.с.17-19).
24.10.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання кредиту №477866-КС-002, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0684 (а.с.20-24).
31.10.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди № 1 до договору №477866-КС-002 про надання кредиту від 24.10.2023, на умовах, визначених офертою шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2334, який направлено ТОВ «Бізнес Позика» позичальнику на його номер телефону, зазначений останнім у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с.42-43).
31.10.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено Додаткову угоду № 1 до договору №477866-КС-002 про надання кредиту від 24.10.2023, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2334 (а.с.38-39).
Відповідач з викладеними у зазначених вище документах умовами кредитування погодилася без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на них проставлено свій електронний підпис.
Отже, договір про надання кредиту та додаткова угода до нього укладені в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту №477866-КС-002 від 24.10.2023 та на укладення Додаткової угоди № 1 (оферту) від 31.10.2023 до договору №477866-КС-002 про надання кредиту від 24.10.2023, що акцептовані відповідачем 24.10.2023 та 31.10.2023 відповідно, шляхом підписання електронним підписом відповідача.
Також, укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №477866-КС-002 від 24.10.2023, з якої вбачається, що 24.10.2023 о 09:10:47 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та «зайшов» в особистий кабінет на сайті www.my.bizpozyka.com, надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомився та підписав одноразовим ідентифікатором UA-4430 паспорт споживчого кредиту, здійснив акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-0684 (а.с.44).
Укладення додаткової угоди підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронної додаткової угоди № 1 до договору про надання кредиту №477866-КС-002 від 24.10.2023, з якої вбачається, що 31.10.2023 о 14:00:36 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та «зайшов» в особистий кабінет на сайті www.my.bizpozyka.com, надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомився та підписав одноразовим ідентифікатором sms_passport паспорт споживчого кредиту, здійснив акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання додаткової угоди одноразовим ідентифікатором sms_accept (а.с.45).
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1статті 530 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також, частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту та додаткову угоду до нього у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Позичальник ОСОБА_1 отримав грошові кошти на погоджених ним умовах кредитування шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, проте свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів не виконав.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Отже, дії Товариства щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості та вимога про стягнення нарахованої комісії правомірні.
Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 13 липня 2022 року у справі№496/3134/19.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).
У суду відсутні докази про те, що відповідач мала перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, належним чином не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати відсотків у строки, визначені графіком погашення кредиту, кредит, проценти за його користування та комісію не сплатила у повному обсязі, порушивши умови договору про надання кредиту.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розміру суду не надано.
Отже, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Бізнес Позика» обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12).
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.6, 7, 12, 13, 43, 76-81, 82, 89, 128, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Кредитним договором №477866-КС-002 від 24.10.2023 в загальній сумі 65 487 (шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 87 копійок, яка складається сума прострочених платежів по тілу кредиту - 25 863,56 грн. сума прострочених платежів по процентах 39 624,31 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.04.2025.

Суддя С.О. Рубіжний