Справа № 368/1930/24
Рішення

Іменем України

"14" березня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа - Виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування (м.Кагарлик, вул. героїв Небесної Сотні, 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач і Відповідач не проживають разом, не мають сімейних відносин, ведуть окреме життя. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з Позивачем та перебуває на його повному утриманні і вихованні.

А тому позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивач позов підтримав і суду пояснила, що син проживає разом з ним. Відповідачка жодних обов`язків як мати не виконує, життям дитини не цікавиться.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. В матеріалах справи мається заява відповідачки про году на позбавлення її батьківських прав та розгляд справи в її відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засдіання не з`явився, надіслали заяву в якій просять справу слухати в їх відсутність.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила .

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач і Відповідач не проживають разом, не мають сімейних відносин, ведуть окреме життя. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з Позивачем та перебуває на його повному утриманні і вихованні. Вказане підтверджується:

- довідкою №1288 про зареєстрованих у житловому будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , виданою Виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради 15.11.2024 року;

- актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 від 02.12.2024 року;

- актом депутата Кагарлицької міської ради VII скликання ОСОБА_4 від 15.11.2024 року.

Відносини у Позивача і Відповідача не склалися. Відповідач проживає окремо від Позивача і сина ОСОБА_5 , не бере участі в утриманні, вихованні, навчанні дитини, не цікавиться життям сина.

Рішенням Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 05.12.2024 року №2389-87 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно характеристики, що надана директором ліцею та класним керівником, ОСОБА_6 навчається в КЗ Кагарлицької міської ради «Кагарлицький ліцей №3». Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Дисциплінований, працелюбний учень. Має добрий загальний розвиток. Має хороші здібності, але значної старанності в оволодіння знаннями не виявляє. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, дбайливо. Користується авторитетом у класі. До вчителів та учнів ставиться з повагою. Має багато друзів серед однолітків. Правила для учнів виконує, випадків правопорушень не було. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини.

Згідно з довідкою Комунального закладу Кагарлицької міської ради «Кагарлицький ліцей №3», мати ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , навчанням сина не цікавиться, батьківські збори та навчальний заклад не відвідує.

Дитину Позивач утримує самостійно. Позивач працевлаштований в ТОВ «ЮНІТРЕЙД ОЙЛ» на посаді водія автотранспортного засобу, має дохід, що за період 20.02.2024 по 31.10.2024 р. склав 67 342,86 грн., що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ЮНІТРЕЙД ОЙЛ» від 25.11.2024 року з вих. №25/24.

Згідно з характеристикою з місця роботи, Позивач зарекомендував себе як сумлінний працівник, відповідально ставиться до вирішення поставлених завдань, користується повагою серед співробітників підприємства, у порушеннях трудової дисципліни помічений не був, доган і стягнень не має.

Усіма питаннями щодо дитини займається Позивач, Відповідач не бере участі в житті сина, не цікавиться його навчанням, вихованням, розвитком. Фактично, мати в житті дитини відсутня та не має інтересу до її виховання.

08.11.2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Руденком А.В. засвідчена заява про згоду Відповідача на позбавлення її батьківських прав щодо дитини, якою мати відмовляється від догляду, утримання, виховання її малолітнього сина.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона являється сусідкою позивача. Так як є пенсіонеркою, то влітку завжди сидить біля під`їзду будинку, в якому проживають. Більше 4 років вона не бачила відповідачки. Дитиною займаються батько та дідусь з бабусею.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона являється сестрою відповідачки, дійсно остання самоусунулась від виховання сина, з чотирьох років дитина проживає постійно з батьком. Навчанням та здоров`ям дитини відповідачка не цікавиться, проживає окремо. Вона, свідок, також не спілкується з відповідачкою.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що є сусідкою позивача. Дитина постійно проживає з позивачем, відповідачка проживає окремо, дитину не відвідує.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є хрещеним дитини ОСОБА_5 , відповідачка не проживає з дитиною, не провідує дитину, а також не вітає його з днем народження.

Відповідно до ч.3 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та м.Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Разом із цим, відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Всупереч ст. 150 Сімейного кодексу України, Відповідач не виконує своїх обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_5 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує медичного догляду, лікування, не створює умов для отримання нею освіти.

Отже, Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків та не виявляє необхідного інтересу до життя спільного з Позивачем сина ОСОБА_5 : не приділяє йому часу, не цікавиться його здоров`ям, навчанням, інтересами, не допомагає утримувати дитину фінансово чи забезпечувати його побутово.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. і ст. 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № з "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до ї внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № з).

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України, Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: і) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ст. 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно 4.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Також за необхідне слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Таким чином, діючи виключно в інтересах дитини, а також те, що Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, чим завдає йому сильних моральних переживань та страждань та шкоди психологічному здоров`ю дитини, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 164, 165,166,,167,180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, суд-Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 164, 165,166,,167,180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя: Т.Є. Іванюта.