Єдиний унікальний номер судової справи 462/6633/19
Номер провадження 6/462/34/25
УХВАЛА

про відмову у видачі дубліката виконавчого листа

03 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Лаби Р. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали письмової заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

І. Суть клопотання (заяви), що вирішується.

Уповноважений представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К. І., 13.02.2025 року (вх. № 3535) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 462/6633/19 (а.с. 65).

Так, заява обґрунтована зокрема тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова № 462/6633/19 від 28.01.2020 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Представник просить видати дублікат виконавчого листа замість втраченого оригіналу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.02.2025 року матеріали зазначеної справи передано головуючому судді Галайко Н. М. (а.с. 68).

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), які регламентують порядок розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа, а також додані до неї матеріали, перевіривши матеріали цивільної справи № 462/6633/19, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження зазначених обставин у їх сукупності, суд встановив наступне.

ІІІ. Встановлені судом обставини.

З матеріалів цивільної справи № 462/6633/19 вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.01.2020 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.12.2017 року в розмірі 59 365 грн. 42 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму сплаченого збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. (а.с. 43-45).

Рішення суду набрало законної сили 28.02.2020 року.

10.06.2020 року (вх. № 13333) та 10.06.2020 року (вх. № 13330) від представника АТ «Універсал Банк» Тур А. О. у Залізничний районний суд м. Львова надійшли письмові заяви про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 49, 50).

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова від 11.06.2020 року стверджується, що суд направив представнику АТ «Універсал Банк» Тур А. О. виконавчий лист по справі (а.с. 51).

26.11.2020 року (вх. № 28448) від представника АТ «Універсал Банк» у Залізничний районний суд м. Львова надійшла письмова заява про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 52).

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова стверджується, що розглянувши заяву, повідомлено, що 11.06.2020 року виконавчий лист було направлено за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 відповідно до заяви представника Тур А. О. від 10.06.2020 року (вх. № 13330) (а.с. 52а).

17.02.2022 року (вх. № 3683) від представника АТ «Універсал Банк» Мєшніка К. І. у Залізничний районний суд м. Львова надійшла письмова заява про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 53).

25.02.2022 року (вх. № 3901) від представника АТ «Універсал Банк» Мєшніка К. І. у Залізничний районний суд м. Львова надійшла письмова заява про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 54).

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова від 21.03.2022 року стверджується, що розглянувши заяву, повідомлено, що 11.06.2020 року виконавчий лист було направлено за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 відповідно до заяви представника Тур А. О. від 10.06.2020 року (вх. № 13330) (а.с. 56).

17.02.2023 року (вх. № 3289) від представника АТ «Універсал Банк» Мєшніка К. І. у Залізничний районний суд м. Львова надійшла письмова заява про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 57).

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2023 року (вих. № 3289) стверджується, що розглянувши заяву, повідомлено у тому числі, що 11.06.2020 року виконавчий лист було направлено за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 відповідно до заяви представника Тур А. О. від 10.06.2020 року (вх. № 13330), про що неодноразово надавалися аналогічні відповіді (а.с. 60).

16.10.2023 року (вх. № 21786) від представника АТ «Універсал Банк» Мєшніка К. І. у Залізничний районний суд м. Львова надійшла письмова заява про видачу виконавчого листа за судовим рішенням (а.с. 62).

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.2023 року (вих. № 21786) стверджується, що розглянувши заяву, повідомлено у тому числі, що виконавчий лист у справі було направлено представнику 11.06.2020 року, а копію рішення у вказаній справі було скеровано представнику 20.02.2023 року відповідно до попередньої заяви (а.с. 64).

ІV. Застосоване судом законодавство.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в п. п. 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Отже виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд приходить до висновку, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

V. Висновки суду.

Так, суд приймає до уваги, що будь-якого доведення факту втрати виконавчого документа матеріали справи (заяви, у тому числі) не містять, заявник не порушує питання поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10.08.2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.11.2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21) зазначено, що: «встановивши, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив та відсутні підстави для поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі дубліката виконавчого документа, оскільки чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заявник не порушує питання поновлення строку, не вказує про втрату виконавчого документа (якщо така мала місце), не зазначає про подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі дубліката цього виконавчого документу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 18, 76-81, 127, 247, 259-261, 352-355, 433 ЦПК України, п. п. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко