Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3117/24
Провадження № 2/935/1135/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.07.2014 у розмірі 16615,73 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.07.2014 ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на її рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Вказує, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, тобто відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання не виконала.

У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором вказує, що відповідач станом на 27.10.2024 року має заборгованість у розмірі 16615,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9468,97 грн., заборгованість за відсотками 7146,76 грн., штрафи 0 грн. Оскільки відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник у позові вказав про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про розгляд справи повідомлена належним чином. У поданих представником ОСОБА_1 адвокатом Кушніренком А.В. до суду клопотань від 14.01.2025, 13.02.2025 та 31.03.2025 просив розгляд справи відкласти у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи, зайнятістю у розгляді іншої справи (доказів матеріали справи не містять) та сімейними обставинами.

Неодноразове відкладення розгляду справи з наданням відповідачу та представнику відповідача можливості користуватися всіма процесуальними правами, якими відповідач та її представник не скористались, не є перешкодою для розгляду справи.

Суд зауважує, що до відповідних клопотань представника відповідача про відкладення розгляду справи, останнім не долучено доказів, про що йшлося у клопотаннях.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 07 липня 2014 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписаною відповідачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що анкета - заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася договором про надання послуг до його укладання і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua.

Відповідно до довідки за картами та довідки за лімітами слідує, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки № НОМЕР_2 , строком дії до 08.2021; № НОМЕР_3 , строком дії до 08.2021 та № 235602, строком дії до 12.2024. Розмір встановленого ліміту становив 2500 грн. та був змінений банком до 9500 грн.

До позовної заяви банком надано також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", Тарифи користування кредитною краткою «Універсальна», «Універсальна GOLD».

З наданого позивачем розрахунку за договором №б/н від 07.07.2014 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 27.10.2024 року становить 16 615,73 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9468,97 грн.; заборгованості за відсотками 7146,76 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048ЦК України).

Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В ст.1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що в наданій анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 07.07.2014 року відсутні умови договору щодо строку виконання зобов`язань з повернення кредиту, не вказано розмір процентної ставки за кредитним лімітом.

Так позивач пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути заборгованість за нарахованими процентам за користування кредитом у розмірі 7146,76 грн.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі про розмір і порядок нарахування вказаних відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, суду надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку та Тарифи банку як невід`ємні частини спірного договору.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідача та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 07.07.2014 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку.

З наданого позивачем розрахунку на підтвердження розміру заборгованості за відсотками вбачається, що позивачем застосовано процентну ставку у розмірі 30 %, 38,4%, 46,8%, 44,4%, та 40,80 %. Однак такий розмір відсотків не визначений у підписаній відповідачем анкеті-заяві від 07.07.2014 року, або ж долученими Умовами та правила надання банківських послуг з якими відповідач ознайомлена.

Відсутні докази того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів долучений витяг з Тарифів користування кредитною краткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» та умови та правила надання банківських послуг містили умови, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у такому розмірі і порядку нарахування, адже позивачем не долучено будь-яких відомостей про їх чинність на дату укладення договору.

Таким чином надані позивачем Тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть бути належними доказами на підтвердження погодженого розміру відсотків та, як результат, такої суми заборгованості за відсотками, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» 7146,76 грн. заборгованості за процентами у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого в анкеті-заяві від 07.07.2014 року обов`язку відповідача з їх сплати позивачу.

В той же час згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9468,97 грн., яка відповідачем не спростована.

Відповідачем не надано доказів повернення наданих кредитних коштів чи виконання своїх зобов`язань, іншого розміру боргу, власного розрахунку не долучено. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання перед АТ «А-БАНК», тим самими порушила порядок та умови погашення заборгованості, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9468,97 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1 725,60 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 352,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», заборгованість за кредитним договором від 07.07.2014 №б/н у розмірі 9468 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 97 коп. та суму судового збору у розмірі 1 725,60 грн..

В задоволенні стягнення решти заборгованості в частині розміру відсотків, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», ЄРДПОУ: 14360080 місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО