Справа № 697/838/25
№ пров. 2-о/697/58/2025
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Колісник Л. О. вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду через систему «Електронний суд» із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне залишити вказану заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в поряду окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних цивільних прав фізичних осіб. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.3, 4 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У відповідності до ч .1, 4,5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Подана заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст.294 ЦПК України).

Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад справи залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Заявник не визначив заінтересованих осіб у даній справі, не зазначила докази, які не можуть бути подані разом із заявою та не зазначила щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, не зазначила які саме докази і у кого потрібно витребвати, до заяви не додала доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

До заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн.) встановленого на 01.01.2025.

Сплата витрат за розгляд справи проводиться за такими реквізитами:

-судовий збір - отримувач коштів, ГУК у Черк.обл./тг м.Канів/2203010, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566, банк отримувача- Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0023717, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, залишає заяву без руху.

За вказаних обставин заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків, а саме: визначити заінтересованих осіб у даній справі та зазначити чи є спір про право, додати всі наявні у заявника докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги; зазначити які саме докази потрібно витребувати і у кого, додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників, якщо позовна заява та докази до неї будуть подані в паперовій формі; у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет - додати до заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 605,60 грн за реквізитами, зазначеними в ухвалі суду, або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків в указаний строк, заява буде повернута і вважатиметься неподаною.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Колісник